TEHNICI DE TRANSPLAMTABE 43 



Este interesant că putem extirpa cxi uşurinţă, la embrionul de i zile de incubaţie, 

 vezicula alantoiiliană abia apărută în celomul extraembrionar al regiunii caudale a embrio- 

 nului. Fără a folosi ^stco coloraţie vitală prealabilă, ,, încărcăm" pediculul acestei vezicule 

 bogat vascularizate pe acul operator şi o smulgem cu o mişcare bruscă. Hemoragia care se 

 pi'oduce este relativ neînsemnată şi, în majoritatea cazurilor, suportată de embrion. In 

 zilele care urmează piitem observa uneori regenerarea imei vezicule alantoidiene, în alte 

 cazuri embriomU rămîne „dezalantoidizat", situaţie compatibilă cu viaţa nuimai pînă la 

 opta zi de incubaţie, cînd respiraţia alantoidiană devine intiispensabilă. 



TEHNICI DE TRANSPLANTARE 



O serie de probleme cercetate de noi au necesitat aplicarea metodei de transplantare 

 homo- sau heterospecifică de organe embrionare sau de organe luate de la organisme in 

 faza postnatală (posteclozională). Aceste transplantări s-au executat fie pe (sau în) corpul 

 embrionului de găină, fie pe membrana sa corion-alantoidă, fie pe peretele sacului vitelin. 



Pentru a executa transplantări pe corpiil embrionului ne folosim de două tehnici : 

 a) tehnica transplantării celomice şi b) tehnica transplantării eu ajutorul mielosehizisului sau 

 rombencefaloschizisului. 



Transplantarea celomică (E. Wolff, Hamburger, Levy-Montalcini 

 etc.) constă în introducerea implantului în cavitatea celomică cxtra- sau intraembrionară, 

 unde — fiind în contact cu pereţii celomului — implantul este vascularizat de către gazdă. 

 Introducerea implantului în cavitatea celomică a embrionului gazdă o executăm fie hi. 

 sfîrşîtul celei de-a doua zile de incubaţie (sau la începutul celei de-a treia zile de incubaţie), 

 fie în a patra zi de incubaţie. La sfîrşitul celei de-a doua zile de incubaţie sau în a treia 

 zi de incubaţie putem deschide (fig. 68) o cută amniotică (laterală), pătrunzînd astfel în 

 cavitatea celomică extraembrionară şi de acolo în cea intraembrionară. 



Astfel pot fi introduse în celom împlânte relativ mari. 



După coloraţia vitală (vezi ,, Coloraţia vitală") a porţiimii mijlocii a trimchiulvii 

 embrionului de două zile şi jumătate de inciibaţie, apare net marginile cutelor amnio- 

 tice laterale (fig. 69). Incizia cu acul operator se face în afara marginii de răsfrîngere a 

 acestei cute. Cu îndepărtătorul bont (vezi ,, Instrumente microchirurgicale") putem ridica 

 lama compusă din ectoderm şi mezoderm (somatopleură) şi pătrunde în spaţiul celomic 

 înspre linia mediană a embrionuhii pînă în vecinătatea organelor axiale (aorta, coarda). 



în a patra zi de incubaţie, amniosul s-a închis complet şi s-a desprins de seroasa 

 lui Baer. în regiunea caudală a corpului embrionului a apărut vezicula alantoidiană ca o 

 evaginaţie a intestîn\iluî caudal, care proemină în celomul extraembrionar. Peretele vezi- 

 culei alantoidiene nu s-a sudat încă cu seroasa lui Baer (corion), membrana corion-alantoi- 

 diană formîndu-se ceva mai tîrziu. Incizînd corionul (seroasa lui Baer) deasupra veziculei 

 alantoidiene (fig. 68) putem pătrunde în celomvil extraembrionar şi — strecurîndu-ne lîngă 

 alantoidă — în cel intraembrionar. 



Majoritatea imjtlantărilor în corpul embrioniilui le-am execiitat însă cu ajutorul 

 tehnicii de „mieloschizis" saii ,,rombencefaloschizis", elaborată de noi în anul 19'18, în cola- 

 borare cu O. R î m n i c e a n u. Principiul acestei metode constă în redeschiderea — în 

 a treia zi de incubaţie — a tubului nemal recent închis şi în depmierea implantuhii pe 

 jgheabul neural creat astfel din nou. Implantul se află în felul acesta aşezat între buzele 



