ANEXA I 135 



Analizîud o.siil de-a hiugiil dimensiunii morfologice (făcîud un sondaj în adîncimea 

 sa stnic'tm-ală) găsim osteonul, vase şi nervi, formaţiuni calitativ noi, cu funcţiile lor speci- 

 fice. Mergînd mai adînc pe scara dimensională se ajunge, în domeniul micronic, la o nouă 

 grupă de forme calitativ noi, morfologic .şi funcţional specializate : celule, fibre şi substanţa 

 intercelulaiă. Mai jos, pe scara dimensională apare mi nou domeniu de forme, trecînd de 

 un nivel critic în jurul a 100 microni, domeniul structurilor fine, leptonice, alcătuiri macro- 

 moleculare. La acest nivel structural începe vastul domeniu al unei morfologii încă incom- 

 plet explorate, domeniul formelor macro- şi micromoleculare cu funcţiile lor carac- 

 teristice. 



La prima vedere ar putea să apară nepotrivită gruparea formelor în domenii cai'ac- 

 (ciiziile după pul crea de rezolvare a ,,instrumentidui" i)riucipal de cercetare (ochiul, micros- 

 copul ctc), adică a atribui puterii de rezolviire a imui instrument de cercetart^ valoarea de 

 criterivi pentru caUtatea obiectului cercetat. însă formele calitativ diferite care se găsesc 

 realmente în adîncimea structurală a organistimlui sînt realităţi obiectiv existente, care 

 au necesitat diferenţierile succesive ale diferitelor tehnici. Complexele morfologice găsite 

 succesiv de-a lungul dimensiimii morfologice în etajele structm-ale ale organismului nu 

 reprezintă o simplă sumaţie a părţilor lor constitutive. Forma caracteristică pentru un 

 domeniu ,, superior" nu este simpla sumă a formelor din domeniul subiacent. Ea constituie 

 o adevărată calitate nouă morfo-fuucţională. 



Este important să se sublinieze că analiza morfologică descrisă serveşte nu numai 

 ca un simplu vector de analiză în profunzime a unei structuri vii, ci că această analiză arc 

 şi valoare i)entru înţelegerea dinamică a proceselor ontogenetice evolutive normale şi 

 patologice. într-adevăr, procesele de ontogeneză, procesele de regenerare şi cicatrizare, 

 creştere normală şi patologică etc, comportă treceri succesive ale materiei vii prin diferitele 

 etape structm'ale morf o -funcţionale descrise. 



Ne apare acum în mod clar şi calea spre o sinteză a disciplinelor morfologice. De-a 

 lungtQ „dimensiimii morfologice" apar formele şi structurile tipice ale organismului viu 

 la puncte critice (nivele morfologice) care se găsesc pe scara continuă a ordinelor de 

 mărimi. De-a huigul acestei scări pur cantitative şi continue apar forme calitativ diferite, 

 cu funcţiile lor corespunzătoare. 



Se vede imediat că fiecăreia dintre aceste forme îi corespimde o metodică de investi- 

 gaţie specială. Sondajul descris permite înfăţişarea organismului întreg în structuralitatea 

 lui ca un sistem de etaje morfologice calitativ diferite. Fiecărui etaj morfologic îi corespunde, 

 bineînţeles, şi unul fimcţional. 



După înfăţişarea organismului în întregimea lui ca o unitate cu structuri etajate, 

 se va încerca acum raportarea dinamică a unei juneţii la struetură (P a v 1 o v). 



Făcînd de esemi)lu un „sondaj" în adîncimea structurală a organismului în timind 

 desfăşurării unui act reflex motor normal, se va constata imediat că procesul fiziologic 

 cuprinde în desfăşurarea lui etajele structurale diferite ale organismului. 



în timpul actidui reflex motor, de pildă, baza morfologică structiuală a arcului 

 reflex aparţine mai întîi domeniidui ultrastructurilor (leptonic) din cuprinsul sistemului 

 nervos. De aici procesul se extinde asupra ultrastructurilor musculare, de unde cuprinde 

 siiccesiv şi domcniid microscopic şi cel macroscopic, manifestînda-se în cele din urmă 

 prin fenomenul macroscopic al contracţiei musculare globale. Se constată deci că o parte 

 a procesidui se petrece în domeniul ultrastructm-al, iar o altă parte cuprinde structurile 

 situate siiccesiv în stratmile morfologice din ce în ce mai ,, înalte", pe scara dimen- 

 sională, atingîud şi domeniul nincr(isco])ic. Procesul se desfăşoară deci nu numai înting), 



