146 TEHNICA OBSERVAŢIEI VITALE ASDPEA EMBEIONULrl DE GAINĂ 



metabolismiiliii glicogenului celulei hepatice în prima perioadă şi în a doua perioadă ne 

 face să credem că în prima perioadă modificările metabolismului sînt expresia unei acţi- 

 uni directe a acestor substanţe asupra celulei hepatice, iar in a doua perioadă, aceste mo- 

 dificări metabolice sînt sub dependenţa sistemului nervos ; în această perioadă, cele 

 trei substanţe acţionează identic, mărind glieogeneza hepatică. în sprijinul acestei ipoteze 

 vin rezultatele cercetărilor noastre (B. M e n k e s, C. E î m n i c e a n u şi C. Miele a). 

 Distrugeri experimentale ale diferitelor porţiuni ale sistemului nervos la embrionul de- 

 găină la diferite \ îrste, au arătat că leziunile produse la nivehil sistemului nervos central 

 au numai după 11 zile de incubaţie drept consecinţă modificări funcţionale, de la această 

 dată integritatea sistemului nervos fiind indispensabilă unei funcţionări normale. 



FOSFATAZA ALCALINĂ 



Cercetarea activităţii imei enzime reprezintă un mijloc deosebit de important pentru 

 aprecierea activităţii funcţionale a ţesuturilor şi organelor de dezvoltare. 



Orice enzimă este adaptată unui substrat ; deci. in ciu-sul dezvoltării embrionare, 

 apariţia unei enzime indică apariţia unui substrat care n-a existat încă în etapele premergă- 

 toare. Substratul nou împlică însă şi prezenţa de noi funcţii. Sinteza enzimei determinată 

 de apariţia noului substrat devine la rîndul său baza viitoarei diferenţieri morf o -funcţio- 

 nale. După unii cercetători, repartiţia enzimei or, cît şi cantităţile diferite ale' substanţelor 

 care acţionează ca substrat ar sta la baza specificităţii organelor (Ten Cat e). Astfel, 

 Mo o g (191:7), cercetind activitatea apirazei în dezvoltarea embrionului de găină, a re- 

 marcat schimbări briişte ale activităţii enzimei corelate cu fazele distincte ale maturării 

 organelor (inimă, muşchi scheletali, creier, ş.a.). Acelaşi autor (1950—1951) a mai arătat, 

 tot la embrionul de găină, că fosfataza alcalină este sintetizată în cantităţi mai mari în 

 timpul perioadei de diferenţiere morfo-funcţională, apariţia ei în intestin (duoden) fiind 

 dovada maturităţii funcţionale. 



S c h m e r 1 i n g (1917) a constatat la şobolani ca transaminaza apare în diferite 

 zone şi apariţia ei coincide cu un moment important al dezvoltării structurii şi funcţiei 

 ţesutului respectiv. De asemenea, Nach manşon observă creşterea colinesterazei 

 în muşchii embiionului de găină între a şasea şi a şaptea zi a incubaţiei, ciud apar primele 

 semne de motilitate. B o e 1 1 (1948) a demonstrat că există „un paralelism intre sinteza 

 unei enzime şi creşterea gradată a funcţiei diferitelor segmente ale sistemului nervos 

 central (de exemplu fibrele optice prin eliberare de acetilcolină)". Nachmanson 

 şi Wi 1 s o n (1951) constată la embrionul de găină că sinteza colinesterazei este asociată 

 cu activitatea funcţională a sistemului nervos central, iar substratul său — acetilcolină — 

 creşte, după ISTeedham (1912), între 3]/^ la 5 zile incubaţie. 



Cercetarea activităţii enzimatice in. vitro nu poate să dea însă date strict compara- 

 bile cu activitatea enzimelor în organismul viu, în care acestea sînt supuse pe de o parte 

 acţiimii excitante sau inhibitoare a diferiţilor factori, iar pe de altă parte,enzimele fiind 

 în genere fixate pe structui-i celulare, extracţia lor completă necesită şi distrugerea struc- 

 tm-ilor pentru a elibera enzima respectivă. 



Cercetările de histochimie ne pot pune în condiţii mult mai apropiate de cele din 

 organismul viu, cu condiţia însă de a îmj)iedica difuzarea enzimelor. Trebuie să recunoaştem 

 însă că, în prezent, metodele histochimice de decelare a enzimelor nu reuşesc să ne dea 

 in toto rezultate satisfăcătoare. Nu avem, de altfel, nici posibilitatea de a studia la embrion— 

 cu metodele actuale — decît un număr restrîns de enzime. 



