CERCETĂKI ASUPKA PAGOLIIOZEl l.WBltI(jNIJI.lI 233 



fie vorba de o resorbţie, din lichidul amniotic, a unor substanţe provenite din corpul em- 

 brionului. 



Este interesant că, în cazul fagocitozei granulelor de tuş de către aceste elemente 

 epiteliale, tuşul este repartizat in multe cazm-i asemăiiător incluziilor lii)idice. Această 

 observaţie sugerează ideea posibilităţii exist<'nţei în celidele epiteliale a unui mecanism 

 de fagocitoză a picăturilor grase, pe lingă cel de elaborare intracitoplasmatică, (fig. 1U9). 



Deosebit de interesante sînt cercetările luiM. Ohevremont (1941—1943 — 

 1945), care observă, în culturile de ţesutirri de organe ale embrionului de găină, transfor- 

 marea fibroblaştilor în macrofage sub acţiunea colinei. Această substanţă ar determina 

 — după Clievremout o transformare macrofagică atît a celulelor musculare dife- 

 renţiate cît şi a altor elemente, fiind factorul principal al acestui proces. Noi nu am 

 jintul observa — adăugind colină — o creştere a număridiii macrofagelor. 



în observaţiile de pînă acum a fost vorba de evidenţierea fagocitozei, atît în legătură 

 cu funcţia de nutriţie şi morfogeneza normală a embrionului, cît şi cu manifestarea acestei 

 forme a reactivităţii în cazul introducerii experimentale a unor corpi străini inerţi. 



Mecinikov a demonstrat încă de mult rolul fagocitozei în timpul regresului 

 organelor embrionare trecătoare. Acest lucru se poate observa uşor la nivelul mezone- 

 frosidui, în ultima perioadă preeclozională, şi după eclozimie. Eegresirl şi dispariţia j^arţială 

 a acestui organ embrionar se petrec sub semnul unei distrofii grase a epitelirlor şi al fago- 

 citozei masive a elementelor sale devitalizate (aci apar fagocite mici). 



B. P. T o k i n, în excelenta sa lucrare, Imunitatea embrionului, redescliide 

 luoblema importanţei morţii celulare în embriogeneză. în legătură cu aceasta trebuie sem- 

 nalată fagocitoză propriilor elemente vii în corpul embrionului, îndeosebi fenomenul de 

 fagocitoză precoce, care se observă în mod constant în preajma melanoblaştilor de la înce- 

 putid apariţiei lor la rase pigmentate. începînd cu a şasea— a şaptea zi de incubaţie se 

 observă în tegumentul embrionilor aparţinînd raselor pigmentate nidifuge (găini, fazani 

 etc.) apariţia melanoblaştilor ramificaţi. Melanoblaştii provin din crestele ganglionare 

 ale tubuM neural (B o r c e a, D. S h a n e). 



Maciofagele din apropierea melanoblaştilor se găsesc de midte ori încărcate cu 

 granule sau bastonaşe de pigment melanic, îngrămădite de obicei în mod tipic (parcă înti-o 

 vacuolă digestivă) ; aspectul seamănă foarte mult cu ceea ce s-a putut observa cu ocazia 

 fagocitozei granulelor de tuş, mai cu seamă în alantoidă (fig. 170, 171, 172, 173, 174 şi 175). 



Fagocitoză melanoblaştilor de către macrof agi a fost observată încă de Mecinikov 

 iar recent la peşti de London-Lancing. 



Melanoblaştii ramificaţi, asemănător clasmatocitelor, pierd unele prelungiri care se 

 găsesc un timi) împrăştiate liber în interstiţiu, formînd mase rotunde protoplasmatice 

 pline cu granule cu pigment melanic. Aceste formaţiuni sînt înglobate de macrofage. Feno- 

 menul se poate observa tot timinil ontogenezei preeclozionale. 



Am imtut face observaţia (cu C. E î m n i c e a n u şi M. D e 1 e a n u) că acest 

 proces de fagocitoză a pigmentului melanic este mai puţin intens în cazul ilifuziunii hotero- 

 rasiale sau heterospecifice de melanoblaşti transplantaţi în tegumentul embrionului de 

 găină Leg horn. 



Persistă aci impresia că macrofagele rasei nei)igmentate (Leghorn) nu dispun do 

 mijloace sirficiente pentru a realiza fagocitoză şi transformarea ulterioară a pigmentului 

 înglobat ; aceste mijloace sînt însă prezente la macrofagele raselor sau speciilor pig- 

 mentate. 



30 



