242 DEZVOLTAEKA EEACIIVITĂTII EMBEIONTJLUI 



într-adevăr, în caznl nostru, în regiunea ocupată de tumoarea transplantată, 

 trunchiurile nervoase sînt anormal de groase. Ele formează, îu unele locuri, adevărate 

 plexmi în sinul masei tumorale. Explicaţia acestui fenomen trebuie căutată, după părerea 

 noastră, într-o acţiime pe care un smplus de ţesut periferic cu activitate mitotică foarte 

 mare şi anumite particularităţi metabolice o exercită asupra trunchiurilor nervoase regio- 

 nale în creştere. 



Pînă acum nii ani putut găsi in cazul de implantare a uniu sarcom de şoarece — o 

 reacţie epitelială a epidermului tegumentar comparabilă cu cea descrisă în cazul sarcomului 

 Eous. Numai într-o zonă restrînsă tegumentară am observat o multistratificare simplă 

 în contact cu ţesutul tumoral implantat. 



Comparaţia tiimorii originale (înaintea transplantării) cu tumoarea care s-a dez- 

 voltat în corpiil embrionului de găină arată o netă creştere a indexului cariokinetic la 

 transplant şi de asemenea apariţia de multiple monstriiozităţi nucleare, care nu există în 

 tumoarea originală. în comparaţie cu tumoarea implantată pe corion-alantoidă se remarcă 

 o creştere mai viguroasă în corpul embrionului. 



Eezultatele experienţelor descrise pot fi grupate în jm-ul mai multor probleme. 



1. REACTIVITATEA MEMBRANEI CORION-ALANTOIDIENE A EMBRIONUMU DE GAinA 



Ea se dovedeşte a fi alta decît cea a epiteliul ui ectodermului tegumentar şi a mezen- 

 chimului corpului embrionar. 



Infiltratele care apar în stroma membranei corion-alantoidiene în jm'iil sarcomului 

 Eous şi în mai mică măsură în jirrul sarcomului de şoarece, reacţiile hematopoetice peri- 

 vasculare depărtate de locid implantului Eous, invadarea tumorilor implantate pe corion- 

 alantoida cu leucocitc, contrastează cu areactivitatea morfologică a ţesuturilor corpului 

 embrionar propriu-zis în contact cu aceleaşi tumori. 



în cercetări încă în curs (vezi capitolul iirecedent), referitoare la comportarea epite- 

 liului corion-alantoidian în cultura de ţesut (explantare), ne-am putut convinge de plasti- 

 citatea şi creşterea viguroasă a acestui epiteliu tu asemenea condiţii. 



în contact cu un antiser (ser antirinichi de găină), elaborat la iepure, corion-alan- 

 toida răspunde printr-o hipeiplazie spectaculoasă a epiteliului ectodermic, cu apariţia de 

 incluzii intraprotoplasmatice eozinofile, şi apoi cu fenomenele de necrobioză. Cercetări 

 încă in curs (E. C o t ă e s c u) indică apariţia unor anticorpi îu corion-alantoidă, precipi- 

 tabili prin serul antigen — ser de iepure — introdus în prealabil tu ou. 



Noi interpretăm acest înalt grad de reactivitate a membranei corion-alantoidiene 

 ca o însuşire dobindită în timpul filogenezei sub acţiunea agenţilor pătnmşi din mediu pînă 

 la membrana corion-alantoidiană. Transformarea malpighiană a epiteliului corion-alan- 

 toidian capătă în felul acesta o semnificaţie biologică deosebită. 



2 HIPERPLAZIII.E EPITEMAI.E 



Trebuie să distingem între hiperplaziile nespecifice care îu cazul implautcior tumorale 

 iau o amploare deosebită — şi procesele infiltrative speciale, observate numai in cadrul 

 excitanţilor tupnorali. 



