REACTIVITATEA EPiTELIDT.ţJi rORION-ALAÎTTOlDIAN SI TEOTTMENTAR 213 



Hijicriilaziile diferă la implautele de sarconi de fjoareee de cele determinate de 

 sarconuil Koiis, .şi în eazul creşterii pe membrana coiion-alantoidiană, şi îu cazul creşterii 

 jie corpul embrionului proi)riu-zis. în cazul tumorii cu factor etiologic virotic iiigui" — sar- 

 comiil Eous — observăm pe coriou-alantoidă formarea unor insule epiteliale parakeratozice 

 ju'ezentînd cariokineze, transformări chistice, iar pe corpiil embrionului o puternică hiper- 

 l»lazie epitelială pornind dinti-o regiiine circiimscrisă a epiteliului tegumentar. în ambele 

 variante experimentale — corion-alantoida şi corpul embrionar — există, pe lingă feno- 

 menele hiperplastiee epiteliale nespecifice, şi proliferări infiltrative epiteliale speciale, pe 

 care le-am putut observa numai în cazurile de împlânte tumorale şi care nu se produc 

 — conform experienţei noastre de pînă acum — sub acţiunea excitanţilor netirmorali. 



în cazul implantului tumorii produse cu metilcolantren (sarcomul de şoarece), 

 reacţia epitelială a membranei corion-alantoidiene este extrem de puternică, sub formă 

 de globi sau perle epiteliale cornificate şi de dezvoltare a unei creşteri infiltrative epiteliale 

 speciale înspre ţesutul sarcomatos, producîndu-se un ţesut mixt, sarcomatos şi epitelial. 



Pe corpul Embrionului nu se produce însă o reacţie însemnată a epiteliului tegu- 

 mentar (numai o multistratificare locală). în schimb se observă uneori o puternică hiper- 

 plazie a nervilor periferiei în ţinutul invadat de tumoare. Creşterea epitelială specială 

 infiltrativă determinată de ambele tipuri de implante pe coriou-alantoidă aminteşte întru- 

 <îtva modul de creştere al epitelioamelor de tip malpighian bazo- sau spinocelular. Aici 

 lipsesc însă atipiile cehdare. 



Aceste infiltrate epiteliale depăşesc caracterul unor simple hipertrofii ,,de apărare". 

 ]Sle i)utem întreba dacă sîntem aci în faţa unor efecte de stimulare deosebită a creşterii 

 epiteliale produse de agenţi chimici (sau fizici?) emanaţi din tumoarea implantată, sau 

 dacă procesul hiperplastic produs este efectul unei infecţii virotice care provine din ţesutul 

 tii moral implantat. 



Numeroşi autori subliniază (A. Bor r e 1, citat de Şt. IST i c o 1 a u) efectul 

 excitant al virxisurilor asupra creşterii epiteliilor, producerea de hiperplazii şi de perle 

 epiteliale în cele mai variate organe. După concepţia acad. Şt. N i c o 1 a u, influenţa 

 excitantă se manifestă, în cazul virusurilor atenuate, prin efecte de creştere, puţind îmbrăca 

 chiar un caracter neoplazic, iar în cazul acţiimii exacerbate a virusurilor, prin distrugerea 

 ţesutului neoformat. 



în cercetări viitoare vom dezvolta baza noastră experimentală în acest sens. 



3. ASPECTUL CONVIFŢUmiI ŞI INFLUENŢĂRII RECIPROCE 

 A ŢESUTURILOR HETEROGENE 



Acestea se realizează în experienţele noastre pe corpul embriomdui în perioada 

 observată (pînă la 18 zile de incubaţie), fără fenomene de reacţie mezenchimală din partea 

 gazdei. Această areactivitate a mezenchimului corpului embrionar contrastează cu reacţiile 

 celulare puternice, observate pe membrana corion-alantoidiană. Eeactivitatea umorală 

 redusă a embrionului este cunoscută. Posibilitatea de a forma anticorpi pare să apară 

 în plin abia în Aiaţa posteclozională a puiului de găină. 



Credem că diferenţele de creştere şi structură ale tumorilor implantate pe membrana 

 corion-alantoidiană şi pe corpul embrionului i)ot fi explicate prin gradele diferite de reacti- 

 vitate a acestor două medii embrionare. Ţesuturile tumorale s-au dezvoltat totdeauna 

 mai viguros îu sînul corpului embrionului decît pe membrana extraembrionară. 



