REACTIVITATEA $1 11EZ\'0I,TA1!EA SISTEMl'I.Ul NEinOS 347 



(sau după suprimaioa completă a amniosuhu), putem urmări dezvoltarea vaseidarizaţiei 

 tiilmlul ueural, transformarea lui într-un organ. Vasele se dezvoltă in măduvă segmentai, 

 metamerie. Dei)unînd coloranţi vitali (roi;iu neutru etc.) pe alantoidă, unde aceştia 

 sînt resorbiţi, putem observa difuziunea lor din vasele medulare în substanţa nervoasă. 



în unele cazuri, ]tlaca neivoasă denudată prezintă fenomene regi'esive, se detaşează 

 de suportul ei şi se necrozează. în f(>lul acesta se realizează o adevărată extirpare lentă 

 a măduvei de-a lungul unui număr mai mare sau mai mic de metamere. 



Am putut urmări astfel pînă la ecloziune unii embiioni operaţi. Din 100 de embrioni 

 operaţi, eclozează de obicei unul sau doi. Mortalitatea este mai mare între a şasea şi a noua 

 zi şi spre a 19-a zi de inciibaţie (tig. 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220 şi 221). 



în nici unul din cazurile operate nu am putut observa vreodată malformaţii (exis- 

 tente de obicei în cazurile cu malformaţie spontană a măduvei) ale membrelor inferioare 

 sau superioare, dacă operaţia s-a executat la nivelul acestora. Dacă deschiderea artifi- 

 cială a tubidiu nem'al nu a depăşit circa cinci segmente, se poate observa o reînchidere 

 spontană a jgheabului neiu'al în a doua jumătate a incubaţiei. Persistă uneori fine traiecte 

 fistuloase care se deschid în afară; în unele cazuii, însă, tegumentid se închide complet 

 deasupra regiunii afectate. Aceasta demonstrează posibilităţile de vindecare de care 

 dispime şi organismul embrionar. 



Comportarea unui pui eclozat, căruia i s-a deschis măduva la nivehd membrelor 

 inferioare, ni se pare demnă de a fi remarcată. Imediat după ecloziune, acest pui a putut 

 să se menţină în picioare şi a umblat. Abia dui^ă 2—3 zile de viaţă postecloziouală s-aii 

 instalat o paraplegie şi o atrofie progresivă a musculaturii membrelor inferioare. 



Se pare că, în cazid acesta, abia solicitarea normală a membrelor inferioare, legată 

 de viaţă postecloziouală, a evidenţiat funcţional deficienţa aparatului medular, care i)înă 

 atimci a rămas fără influenţă asupra diferenţierii morfologice şi asupra troficităţii (şi 

 chiar asupra fimcţiei motorii) a membrelor inferioare. 



înainte de a trece la descrierea şi analiza modificărilor formei şi structiu'ei măduvei 

 şi a relaţiilor topografice cu celelalte organe embrionare în urma intervenţiei de mielo- 

 schizis vom face o sumară descriere a aspectidui normal al regiunii în care intervenim, 

 aşa cum se prezintă la embrionul de trei zile de incubaţie (fig. 222 şi 223). 



O secţiune transversală prin trunchiul embrionului la nivelul mugurilor membrelor 

 inferioare în a treia zi de incubaţie ne arată (fig. 223) tubul neural, ca o for- 

 maţiime ovală prezentînd la mijlocul lui canalul ependimar ; întregul canal epen- 

 dimar împreimă cu veziculele cerebrale formează la această epocă o cavitate con- 

 tinuă, injectabilă în totalitatea ei din oricare parte a tubului neural. Diferenţierea 

 histologică — încă foarte slabă — începe să se manifeste pe preparate impregnate argentic 

 prin apariţia unei graniţe între mantaua perifeiică şi zona centială, şi prin apariţia fas- 

 ciculelor posterioare şi anterioare, a comisurii posterioare şi anterioare, a coarnelor ante- 

 rioare. Pe preparate obţinute cu ajutoriil impiegnaţiei argentice distingem lădăcinile 

 posterioare în continuitate pe de o parte cu cordoanele posterioare abia schiţate, pe de altă 

 parte cu ganglionul rahidian (creasta ganglionară detaşată). Eădăcinile anterioare, ale 

 căror fibre pornesc din pericarionii viitoarelor coarne anterioare, formează, în mod tipic, 

 împreună cu prelungirile periferice ale celulelor ganglionarc, încă bipolare, din ganglionul 

 rahidian, nervul rahidian care se di\ide imediat în ramura sa posterioară şi ramura sa 

 anterioară. 



Ganglionii rahidieni se găsesc în tli'eapta şi în stînga tubului neural, în imediata 

 lui vecinătate şi mai apropiaţi de partea sa dorsală (posterioară). 



