REACTIVITATEA SI DEZVOLTAREA SISTEMULUI NEin^OS 355 



Uneori se poate observa, în canalnl rahidian golit, formarea umii trunchi nervos 

 de legătură între cele dona capete medulare libere, care delimitează defectul experimental 

 (fig. 238). în acest canal, în ţinutul necuiDrins încă de procesul de regeneraie poate lua naş- 

 tere un ţesut mezenchimatos bogat vascularizat, în care persistă (fapt destid de curios) 

 şi chiar se intensifică reacţia fosfatazei alcaline^) (fig. 240). în acest ţesut mezenchimatos, 

 după cum vom arăta mai jos, pot înainta trunchiurile nervoase neoformate, produse de 

 capătul cranial al măduvei restante sau regenerate. Aceste trunchiuri, părăsind canalul 

 rahidian — acum golit de măduvă — , se îndreaptă spre teritoriile periferice, inervîndu-le. 



în a doua perioadă, începiud cu a 12-a zi de incubaţie, aspectul teratoid al rege- 

 neratului medular dispare treptat. Canale ependimare supranumeraie nxi se mai văd; 

 in schimb, raportul dintre substanţa cenuşie şi cea albă nu este încă normal; substanţa 

 cenuşie este neregulat repartizată în masa medulară, lipsind diferenţierea netă a coarnelor 

 anterioare sau posterioare (fig. 241). 



Pentru a observa pe embrionul atu formarea punţilor de legătură între cele două 

 capete medulare care delimitează leziunea, am împiedicat cicatrizarea tegumentului în 

 regiimea operată. Figura 236 arată, la un asemenea caz, aspectul macroscopic al punţii de 

 legătură între capetele măduvei separate de defectul operator. 



Distingem trei categorii de trunchiuri nervoase neoformate (regenerate) găsite în 

 preparatele noastre. în cazul hemidistrugerii măduvei, neoformarea de tnmchiuri nervoase 

 se face de către jumătatea restantă a măduvei. Aceste trunchiuri, trecînd în partea opusă 

 leziunii experimentale, inervează teritoriile corpului embrionar aparţinîud neuromerelor 

 afectate. O altă categorie de trunchiuri nervoase neoformate părăsesc măduva lezată, din 

 partea ei ventrală (fig. 242) şi traversează sclerotomul, viitorul corp vertebral, în direcţie 

 dorso-ventrală. Eeamintim că asemenea trunchiuri s-au putut observa şi într-un caz de 

 spina bifidă spontană (fig. 225). 



O a treia categorie de trunchiuri neoformate pornesc din capătul central al măduvei 

 restante. Trunchiurile cresc înspre segmentele distale înărmtrul canalului rahidian golit 

 de măduvă, (fig. 243, 244, 245). 



Acest contingent de trunchiuri axiale este — în toate cazurile examinate de noi — 

 emis numai de capătul central al măduA'ei restante. Acest fapt trebuie subliniat. Trunchiu- 

 rile neoformate, in număr de circa patru — cinci, formează im fel de ,, coadă de cal". După 

 ce au străbătut canalul rahidian sau regiunea homoloagă a canalului rahidian, pe o dis- 

 tanţă de mai multe metamere, fasciculele nervoase regenerate îşi sdiimbă direcţia axială 

 (longitudinală, cranio-caudală) şi se îndreaptă spre regiunile laterale, adiacente in dreapta 

 şi în stingă canalului rahidian golit. 



în cazurile de distrugere a măduvei cu păstrarea intactă a ganglionilor rahidieui, 

 aceştia apar legaţi de teritoriile lor periferice printr-un trunchi nervos care reprezintă 

 contingente de fibre aferente ale celulelor ganglionare (protonexrronilor senzitivi) (fig. 

 245). în majoritatea cazurilor observate, ganglionii rahidieni şi-au pierdut orice legătură 

 cu canalul rahidian. Pe secţiunile seriate nu se poate descoperi nici o lu-mă a unei rădă- 

 cini posterioare în legătură cu aceşti ganglioni. 



în unele cazuri, însă, am găsit formaţiuni eu A-aloarea morfologică a unor rădă- 

 cini posterioare, care, avînd originea în ganglionii rahidieni restanţi, au putut să fie ur- 

 mărite pînă în canalul rahidian, unde — uimind o cale ascendentă — se îndreptau spre 

 capătul central al măduvei restante. 



') Reacţia este intensă în măduva nevătămată. 



