360 TIEZVOLTAIÎEA EEACTlVlTÂT)! EMBKlONT'Lri 



mult mai mari decît celulele situate în partea dorsală a gangliouului. Impregnaţia argen- 

 tică pune în evidenţă în aceste celule mai mari o reţea neurofibrilară foarte bogată, în 

 legătură cu axonul aferent, iar imele dintre aceste celule, prin apropierea prelungirii cen- 

 trale de cea periferică, pregătesc apariţia tipului unij^olar. 



Preparatele dau impresia că procesul de matm-are funcţională, adică de instalare 

 a funcţiei specifice, cuprinde succesiv elementele ganglionului şi că Iu contingentul său 

 celular rămîn rezerve fimcţionale sub forma unor celule încă neantrenate în acest proces 

 de maturaţic morfo-fimcţională. în acelaşi timp se pregăteşte şi difei'enţierea tipurilor 

 de celule ganglionare. 



în a ]2-a zi de incubaţie, procesul descris este şi mai evident şi se pot găsi primele 

 celule ganglionare unii)olare (fig. 253, 25i şi 255). 



Fenomene corespunzătoare putem găsi şi în nemoblaştii medulaii. în a 12-a zi 

 de incubaţie, grupele caracteristice ale substanţei ceniTşii sînt individualizate, celulele 

 motorii ale coarnelor anterioare prezintă o bogată reţea de nem'ofibrile intracito- 

 Xilasmatice şi toate caracterele morfologice ale pericarionilor motori în funcţiune. Meto- 

 dele de impregnaţie folosite de noi (Agdur, Tioiţki) ne permit, începînd abia 

 cu a 11-a zi de incubaţie, să descoperim în musculatura striată terminaţii nervoase 

 (fig. 256). 



Toate aceste date morfologice ne întăresc convingerea că în jurul celei de a 12-a 

 zile de incubaţie are loc la embrionul de găină un salt calitativ funcţional (pregătit înce- 

 pînd cu a opta şi a noua zi) în relaţiile dintre sistemul nervos (central şi periferic) şi oi'ga- 

 nele inervate. 



Modificările morfologice descrise, observabile la embrionii normali, sînt în concor- 

 danţă cu datele funcţionale obţinute cu ocazia studierii embrionilor cărora li s-a distrus 

 măduva la nivelul membrelor inferioare. Cum s-a menţionat mai sus, această distrugere 

 nu influenţează, în majoritatea cazurilor operate, diferenţierea normală a membrelor pînă 

 în a 12-a zi de incubaţie, dată de la care se instalează primele tulburări funcţionale şi tro- 

 fice despre care s-a vorbit. 



Eezultatele obţinute prin metoda distrugerilor locale ale măduvei embrionare, 

 privite în ansamblu, scot în evidenţă manifestările de compensare şi regenerare de care se 

 arată capabilă mădiiva embrionară. Pe cînd în cultura de ţesut neuroblaştii dau naştere 

 de obicei imor axoni care cresc neregulat în direcţii diferite, în ansamblul complexului 

 embrionar, fasciculele nervoase neoformate pe care le-am descris se îndreaptă urtnînd 

 anumite căi spre organele periferice. Acest fapt bine cunoscut din literatmă — foarte 

 bogată în acest domeniu — constitiiie unul dintre cele mai fi-umoase exemple de efecte 

 morfogenetice datorite interacţiunii dintre organele embrionare. 



O semnificaţie deosebită pare să aibă observaţia, verificată în toate cazurile 

 noastre experimentale, a concentraţiei activităţii regeneratoare la capătul central al 

 măduvei restante, capăt care se arată capabil să emită truncbiurile nervoase neo- 

 formate. 



Acest fapt ne sugerează posibilitatea unor influenţe ale centrilor nervoşi superiori, 

 ale creierului şi fasciciilelor de proiecţie care se dezvoltă în nevrax în direcţie centrifugală 

 (cranio-caudală). într-un volum următor vom reda rezultatele unor cercetări în cru'S, 

 care constau în întreruperi multiple ale tubului neural embrionar şi în determinarea cape- 

 telor „active" în ceea ce priveşte regenerarea. De asemenea vom încerca să obţinem infor- 

 maţii asui^ra funcţionalităţii sistemului nervos în aceste peiioade ontogenetice juin cer- 

 cetarea activităţii colinesterazice a terminaţiilor nervoase. 



