366 DEZVOLTAREA HEACTIVITATII EMBEIONTOUI 



Examenul secţiunilor seriale prin capul unui embrion de găină căruia i s-a distrus 

 globul ocular drept la vîrsta de 50 de ore arată lipsa nervului şi tractului optic corespimză- 

 tor. Diencefalul de partea opusă globului ocular suiirimat este atrofiat (fig. 272). 



Prima indicaţie asupra unei legături intre lipsa gloljului ocular şi apariţia ciocului 

 încrucişat la embrionul de pasăre o găsim la E. W o 1 f f , care descrie pe scurt acest feno- 

 men ca o coincidenţă între două malformaţii spontane. 



în ceea ce priveşte rohd globului ocular pentru dezvoltarea masivului facial, putem 

 cita lucrarea lui E. A m p r i n o, care studiază la embrionul de găină efectele suj)rimării 

 globului ocular as^ipra dezvoltării muşchilor intraorbitari şi a musculatru'ii feţei. După 

 A m p r i n o, j)rezenţa globului ocular este hotărîtoare pentru dezvoltarea acestei 

 musculaturi. 



Eezultatele constante pe care le obţinem după suprimarea ochiului ne îndreptăţesc 

 să credem că globul ocular, înainte de a îndeplini funcţia sa specifică vizuală, are ^in rol 

 deosebit de important pentru dezvoltarea întregului masiv facial. 



Presiunea egală pe care cei doi globi o exercită la embrion asupra maxilarului 

 superior contribuie ca acesta să se menţină pe planul median. Lipsa globului ocular dintr-o 

 parte are drept consecinţă devierea ciociilui prin contrapresiimea globului antimer 

 i"ămas intact. 



Sîntem aci în faţa unui exemplu a unei funcţii mecanice exercitată de un organ 

 embrionar, funcţie necesară pentru realizarea structurii normale a regiunii întregi, în 

 care se dezvoltă acest organ. 



La embrionii ,,bulbari" s-a obserAat, cum s-a spus mai sus, o întîrziere în dezvol- 

 tarea întregului corp. Y. Pred a, folosindu-se de tehnica distrugerilor veziculelor 

 cerebrale, a studiat condriomul ficatului la embrioni cărora le-a distrus creierul. Autorul 

 descrie o sărăcire a celulei hepatice în condr-iom, fenomen care denotă profunde 

 modificări metabolice în acest organ. Putem admite, pe baza acestor observaţii, că şi 

 metabolismul altoi' organe va fi tulbruat. In literatura apărută în iiltimul timp s-au 

 găsit indicaţii asiipra creşterii glicemiei la embrionii decapitaţi. La mamifere, A. J o s t 

 a reuşit să decapiteze prin strangulare embrionul de şoarece în coiniU uterin. Acest autor 

 a cercetat modificările produse după decapitare in restul organismului, prin lipsa glan- 

 delor de secreţie internă, epi- şi hipofiză. T. M. I v a n o a' a a reuşit să distrugă creierul 

 la mormolocul de broască, lăsînd însă hipofiză pe loc. In aceste condiţii metamorfoza a 

 fost profund tulbiirată. 



Cercetările noastre asupra efectului distrugerii creiervdui în stadii precoce ale dez- 

 voltării embrionare sînt abia la început. Ele vor cuprinde, în viitor, un studiu amănunţit 

 al activităţii enzimatice, al dezvoltării funcţiilor organelor embrionare, al reactivităţii 

 şi al posibilităţii de regenerare în absenţa creierului. 



CERCETĂRI EXPERIMENTALE ASITPRA DEZVOLTĂRII INTERPELAŢIILOR 



DINTRE SISTEMUL NERVOS Şl ŢESUTURILE ŞI ORGANELE INERVATE 



LA EMBRION, ÎN DIFERITE FAZE ONTOGENETICE 



Studiul influenţei sistemului nervos asupra metabolismului structuiilor inervate, 

 îniîurirea inervaţiei asupra troficităţii şi funcţionalităţii, prin intermediul metabolismului, 

 constituie o importantă problemă, cercetată multilateral de şcoala pavlovistă. Aceste 

 cercetări sînt de o deosebită importanţă, nu numai pentru fiziologia organismului în pe- 

 rioada postnatală, ci şi pentru înţelegerea <lezvoltăiii embrionului. 



