368 DEZVOLTAREA REACTlVjTĂTlI EMBRIONCLPl 



Acest fapt experimental ne sileşte să admitem că terminaţiile nervoase tegumentare ale 

 embrionului Leghorn pot influenţa metabolismul promelanoblaştilor de porumbel, care 

 cresc şi se multiplică în acest mediu nou în sensiil accelerării formării melaninei. în absenţa 

 terminaţiilor nervoase pe membrana corion-alantoidiană ar lipsi deci un factor pe care-1 

 credem important pentru formarea melaninei. 



Este însă important de subliniat că aceleaşi terminaţii nervoase ale gazdei Leghorn, 

 care pătrund în implantiil de tegument al embrionului de porumbel în condiţiile grefării 

 acestuia pe corpul embrionului rasei Leghorn, nu pot determina în grefă melanizarea 

 promelanoblaştilor. Aceasta depinde. în mod evident, de factorii locali tegumentari, 

 legaţi de caracteristicile de specie şi de tipul de ontogeneză al donatoridui grefei. 



Dar experienţele citate pledează nu numai pentrii existenţa legătmilor dintre 

 inervaţia şi metabolismul tegumentului. Este necesar ca terminaţiile nervoase să ajungă 

 la un anumit grad de maturitate ontogenetică, să atingă o anumită treaptă de eficacitate. 



Am menţionat mai înainte că melanizarea promelanoblaştilor de porumbel în 

 tegumentul embrionului Leghorn se observă abia în jiirul celei de a 32-a zile de incubaţie, 

 cu toate că difuziimea lor din iraj^lant în gazdă începe în a treia zi de inciibaţie (mo- 

 mentul implantării). Putem admite atingerea unor asemenea trepte de eficacitate (de 

 maturare funcţională) a terminaţiilor iierA^oase în această perioadă ontogenetică în jiund 

 zilei a 12-a de incubaţie ? Experienţele pe care le-am relatat în subcapitolul „cercetări 

 prin metoda distrugerii localizate a măduvei embrionare" pledează în favoarea acestei 

 ipoteze. Să le rezumăm pe scurt : 



După distrugerea prin microtermocauterizare a tubului neural în di-eiitul membrelor 

 inferioare ale embrionului de găină de 3 zile de incubaţie se observă în unele cazuri tulbu- 

 rări ale diferenţierii membrelor care devin conice. Prin această metodă nu se poate obţine 

 însă o denervare completă a membrelor. Persistă ganglionii rahidieni şi din partea restantă 

 a tubuhii neural pătrund trunchiuri nervoase regenerate în teritoriul defectului. Comparaţia 

 cu martorii normali arată însă subţiimea anormală a trunchiurilor nervoase care iner- 

 vează asemenea extremităţi. Lăsînd embrionii operaţi să se dezvolte mai departe, putem 

 observa o continuare normală a creşterii şi dezvoltării membrelor inferioare pînă la a 

 12-a zi de incubaţie. Abia în acest moment încep să se instaleze tulburări funcţionale şi 

 trofice. Mişcările membrelor — vii în mod normal la această dată — încetează complet. 

 Apare o contractură, o poziţie vicioasă a degetelor. Această experienţă ne arată că defectid 

 medular şi al inervaţiei periferice nu împiedică într-o primă perioadă diferenţierea mem- 

 brelor ; începînd însă cu un anumit moment al ontogenezei, situat iu jurul celei de-a 12-a 

 zile de incubaţie, integritatea sistemului nervos devine necesară pentru continuarea nor- 

 mală a procesului de dezvoltare. Defecte spontane sau experimentale ale segmentelor 

 superioare ale sistemului nervos central nu ne-au permis deocamdată să decelăm trepte 

 funcţionale evolutive delimitabile ale relaţiilor terminaţiilor periferice cu substraturile 

 inervate în timpul ontogenezei embrionare (cercetări efectuate în colaborare cu 

 C. E î m n i c e a n u şi C. M i c 1 e a). 



Aşa cum am arătat în capitohU precedent, decapitarea embrionidui de găină prin 

 distrugerea veziculelor cerebrale la 50 de ore de incubaţie (cercetări efectuate în colaborare 

 cu C. E î m n i c e a n u şi O. M i c 1 e a) permite imeori o supravieţuire pînă la a 10-a 

 zi de incubaţie. în asemenea cazuii se remarcă, o întîrziere în dezvoltarea embrio- 

 nului, care prezintă dimensiuni mai mici faţă de normal ; în alte cazuri se observă 

 malformaţii. V. P r e d a, lucrînd cu această tehnică, a găsit o diminuare a condrio- 

 mului hepatic. 



