CONCEPŢIA MICIURINISTA A GREFEI 471 



D a n f O r t h, B i 1 1 i n g h a m, M e d a w a r, D o r r i s şi D u - S h a ii e. Vom 

 reveni asupra lucrărilor acestor autori. 



Grefa Filatov (iu ţesutoterapie), deşi uu reprezintă un transplant viu, trebuie totuşi 

 menţionată aici, avînd o poziţie intermediară între grefa de înlocuire şi grefa de influenţare 

 ca difuzoare de biostimulatori de care beneficiază ţesuturile adiacente sau chiar îndepărtate 

 locului giefei. 



Desigur că heterogrefele constituie categoria principală a grefelor capabile să con- 

 fere însuşiri noi. 



Or, la organisme în fazele ontogenetiee postnatale, asemenea grefe, în majoritatea 

 cazurilor, nu sînt tolerate. 



Mijloace de neutralizare a antigenităţii heterogrefelor sau a învingerii intoxicaţiei 

 parabiotice au fost sugerate şi încercate. înfometarea prealabilă a gazdei, tratamentul 

 prealabil al gazdei cu extracte sau ţesuturi ale viitorului donator, ar produce o oarecare 

 toleranţă faţă de heterotransplante. Această metodă a fost sugerată pentru prima dată de 

 S c h o e n e (1908). E. E. B i 1 1 i n g h a m, P. B. M e d a w a r şi F. B r e n t 

 au constatat mai tîrziu că, într-adevăr, injecţia sîngelui viitorului donator de tegument 

 în circulaţia embrionului viitorului primitor conferă toleranţa faţă de un hetero- 

 transplant tegumentar. Eecent, pe această bază, M. Haşek a dezvoltat o tehnică de 

 parabioză între embrionii de găină prin comunicarea vaselor alantoidiene, obţinînd la 

 parteneri, diipă ecloziune, homeotransplantări reuşite de tegument. 



După P. B. M e d a w a r, doze zilnice de 10 y de cortizon prelungesc viaţa trans- 

 plantelor de piele la şobolani. Efectele antigenice ale homeo- şi heteiotransplantelor pot fi 

 blocate prin acţiunea ACTH-ului şi a antihistaminicelor. 



Există deci perspective ca, într-un. viitor nu prea îndepărtat, aplicabilitatea homeo- 

 şi heterotransplantelor să se lărgească considerabil. 



Noi am întreprins cercetarea comportării heterotransplantelor formate de ţesuturi 

 şi organe embrionare şi introduse în gazde embrionare, deci în condiţii de toleranţă natu- 

 rală, embrionul neavînd încă dezvoltată reactivitatea faţă de elemente heterogene. în 

 asemenea condiţii, biologia homeo- şi heterotransplantelor poate fi studiată nestingherit 

 de fenomenele de intoleranţă, existente la adult. Prin aceste cercetări am urmărit însă nu 

 numai studiul comportării heterotransplantelor sau a gazdelor, tn sensid influenţării reci- 

 proce şi a dobîndirii unor însuşiri noi. Noi ne folosim aici de metoda heterotransplantării 

 embrionare şi pentru cercetarea şi analiza unor factori morfogenetici activi în ontogeneza 

 embrionară normală. 



Experienţele pe care le vom descrie urmăresc cercetarea efectelor heterotransplan- 

 telor de tegument interrasiale, interspecifice şi între tipuri diferite de dezvoltare a donato- 

 rului şi primitorului. 



După cum se ştie, aceste heterotransplante de tegument la embrion se arată capa- 

 bile să confere un colorit unei gazde necolorate sau să-i supraadauge, în cazul cînd gazda 

 aparţine rmei specii colorate, un pigment nou. 



Experienţele descrise mai jos sînt concepute ca modele experimentale pentru stu- 

 diul transfendui de substanţe şi celule din grefă în gazdă şi invers. Credem că ele permit 

 sezisarea unor factori activi de care depinde soarta elementelor difuzate şi a combinaţiei 

 hibride care rezidtă din interacţiunea elementelor heterogene cu ţesuturile gazdei 

 sau grefei. 



Vom evidenţia de asemenea manifestările tipului de ontogeneza de la începutul 

 procesului de dezvoltare. 



