480 CEECETĂBI ASUPEA BIOLOGIEI HETEEOGEEFILOE 



CU ceea ce s-a. pntiit observa cu ocazia implantului tegumeutului de porumbel, a apărut 

 în dermul şi în axele conjunctivo-vasculare ale papileloi gazdei o intensă pigmentaţie 

 prin prezenţa linor mase mari de melanoblaşti absolut tipic dispuşi in ţesuturile gazdei, 

 prezentînd însă caracterele melanoblaştilor de papagal. Aceşti melanoblaşti, spre deosebire 

 de cei ai galinaceelor şi porumbeilor, sînt grosolani, aAÎnd numai scurte prelungiri puţin 

 ramificate sau nu prezintă de loc prelungiri (fig. 304). 



Deosebindu-se în felul acesta morfologic de melanobl aştii speciei gazdă, ne întăresc 

 convingerea ju-ovenienţei lor din implant (fig. 303 şi 304 şi 305). 



împreună cir colaboratorul meu M. D e 1 e a n u m-am putut convinge de realitatea 

 provenienţei melanoblaştilor difuzaţi în gazdă din implant şi prin următoarea experienţă : 

 folosind ca implant şi ca gazdă rase diferit colorate de găină, de pildă gazdă Ehode Island, 

 implant Plymouth, am putut constata că totdeauna melanoblaştii difuzaţi în ţesuturile 

 gazdei prezentau culoarea pigmentului corespunzător originii lor, contrastîud net cu pig- 

 mentul autohton al gazdei. 



Folosind această tehnică M. D e 1 e a n u arată în dizertaţia sa de candidat că 

 melanoblaştii emigraţi dintr-un implant aparţiuînd rasei Plymor^th, difuzaţi într-o gazdă 

 Ehode Island, se aşază de predilecţie la rădăcinile (coapsa) membrelor inferioare, după 

 ce au străbătvit, fără să se statornicească, regiunile laterale ale tegumentului dorsal 

 (implantul făcîndu-se după metoda mielorahischizisului). 



în cazurile în care am folosit drept implant tegumentul embrionului de fazan şi 

 ca gazdă embrionul Leghorn, melanoblaştii difuzaţi din implant în gazdă prezintă o pig- 

 mentaţie conform coloritului rasei de fazan folosite. Este interesant că, în tegumentul 

 gazdei, melanoblaştii difuzaţi reproduc un desen compus din elemente brune şi negricioase, 

 care are o oarecare asemănare cu desenul jurilor de fazan. 



Experienţele citate ne întăresc couAingerea că pigmentaţia care se dezvoltă în urma 

 implantării tegumentului embrionar heterorasial sau heterospecific în gazde embrionare 

 provine realmente din grefă şi nu este un prodTis al gazdei. 



IIVFLUEIVŢA IJVERVAŢIEI ASUPRA FACTORILOR DE CREijTEHE ŞI DIFERENŢIERE 



ÎX TEGUMENTUL EMBRIONAR 



în dermul embrionului se dezvoltă o reţea nervoasă bogată, (îndeosebi în preajma 

 diferenţierii papilelor) din care pătrunde cîte un mănunchi de fibre în fiecare mugure 

 dermoepidermic. 



Transplantînd tegumentele embrionare iu faza apariţiei primordiilor papilelor 

 (7—8 zile de incubaţie) pe membrana corion-alantoidiană a unui embrion de aceeaşi rasă 

 (sau de altă rasă) se poate constata uşor (cercetări făcute cu M. D e 1 e a n u) că aceste 

 papile cresc mai departe şi se diferenţiază. Se realizează astfiil o adevărată denervare a 

 implantelor, corion-alantoida nefiind inervată. în dermul transplantat se dezvoltă ţesut 

 gras, fibre musculare netede etc, toate acestea, fără acţiunea directă a terminaţiilor ner- 

 voase, inexistente în condiţiile de creştere pe corion-alantoidă. Aici influenţa sistemului 

 nervos al corjuilui embrionidui se poate manifesta numai prin intermediul unor substanţe 

 care sosesc pe cale sanguină. 



Dacă repetăm experienţa cu implantarea tegumentului de porumbel lingă tegumentul 

 Leghorn, excluzînd însă inervaţia acestuia prin implantare pe corion-alantoidă, nici un fel 

 de transformare a promelanoblaştilor nu se mai produce în aceste condiţii. O experienţă 

 de control, cu afron tarea tegumentului Leghorn şi Plymouth pe corion-alantoidă, arată 



