CEKCETARI ASUPliA CUPLUIUI BOMEdKUKtTlONAL Ml-ZO- Sj META^■LrI^OS 



Este de semnalat i)rezeiiţa umii mare număr de histiocite purtătoare de graiuilc 

 de tripau în metanefros, în peiloadele eînd acumularea în celulele renale nu este 

 încă e\identă. 



b) Pentru decelarea funcţiei de eliminare a rinichiului embrionar am folosit şi 

 mett)da coloraţiei vitale cu roşu neutru. Această metodă a fost utilizată în cercetările 

 funcţiei renale a unor vertebrate de o serie de autori (K e g a u d şi Poli c a r d în 1902, 

 E. H 6 b e r iu 1909 ş.a.). Nu cunoaştem însă lucrări care să fi utilizat această metodă la 

 embrionul de găină. 



Pentru noi, coloraţia vitiilă cu idsn neutru a constituit şi un mijloc de evidenţiere a 

 secreţiei acidului uric. 



Am administrat roşul neutru în diluţii de 1 : 100 ; 2 : 100 şi 1 : 1 000, cîte 0,05 şi 

 0,1 ml, pe membrana vasculară viteliuă si pe corion-alantoidă. Examenul a fost făcut 

 după 30 de minute, 60 de minute, 1 oră şi jumătate şi 24 de ore, iar Ia embrionii mari 

 (17 zile) s-a repetat doza şi au fost observaţi după 7 ore. Oferind embrionilor roşu 

 neutru, am constatat prezenţa unor incluzii de culoare roz-gălbuie în citoplasmă celulelor 

 tubîlor coutorţi, între a cincea şi a şasea zi de incubaţie. Aceasta denotă existenţa unei funcţii 

 de concentraţie în citoplasmă, care este urmată de o coloraţie vitală. Cu roşu neutrii am 

 reuşit să colorăm, în albastru violaceu, sferoliţii de acid mic din lumenul unor tubi de calibru 

 mare. Această coloraţie, care contrastează cu aceea a incluziilor din citoplasmă celulelor, 

 denotă reacţia slab alcalină în citoplasmă celulelor epiteliale şi reacţia intens acidă a conţi- 

 nutului tubîlor. 



c) Eliminarea acidului uric a fost constatată de noi îueepînd cu a cincea sau a şasea 

 zi de incubaţie, sub formă de cristale sferice uecolorate, colorabile electiv cu roşu neutru. 

 Cristalele acestea au aspectul unor sfere de diferite dimensiimi, cu o structură interioară 

 radiară (fig. 322) şi o dispoziţie în lanţuri mai mult sau mai puţin discontinue. Ele se 

 găsesc în lumenul unor porţiuni ale nefromdui cu calibru mai mare. Am verificat natura 

 acestor sferoliţi prin proba cu liidiat de sodiu, care dizolvă instantaneu aceste sferocristale. 

 Făcînd şi proba Folin-Denis, am constatat că este vorba de cristale de acid uric. Metoda 

 cu roşu neutru poate fi deci folosită cu succes pentru decelarea mai uşoară a sferoliţilor 

 de acid uric. 



în metanefros, apariţia sferocristalelor de acid m-ic am înregistrat-o la embrionul 

 de 13 zile de incubaţie. 



De remarcat faptul că în mezonefros, de la începutul apariţiei lor, sferoliţii sînt mari 

 pe cînd iu metanefros, în nici un stadiu al evoluţiei embrionare, ei nu ating aceste dimensiuni. 



Eliminarea acidului uric, atît în mezo-, cît şi în metanefi'os, este ritmică şi, în 

 consecinţă, aspectele microscopice arată localizări diferite, după momentul funcţional 

 în care este surprins acest proces. Eliminările se fac în cantităţi variabile. Uneori cristalele 

 sînt aşezate în şiraguri fine în lumenul tubilor, alteori se găsesc aglomerări masive în 

 ultimele porţiuni ale tubilor colectori (fig. 323). în mezonefros, eliminarea este masivă 

 între a 16-a şi a 18-a zi (fig. 324 şi 325), iar în metanefros, în ultimele zile ale incubaţiei 

 (fig. 326). 



Din a 3 4-a zi de incubaţie se observă în alantoidă mase albicioase care, la examemd 

 microscopic, au arătat că nu sînt altceva decît cristale de acid uric. în ulti.mele zile de 

 incubaţie, la embrionii cărora li s-a administrat albastru de tripan, se observă în alantoidă 

 şi eliminarea — o dată cu sferocristalele de acid uric — a detiitusmilor celulare rezultate 

 din degenerescenta tubilor (nefronilor mezonef rosului) şi a albăstruiul de tripan, care dă 

 întregii mase eliminate o culoare albastră. 



68 



