CERCETÂUI \SIIPRA CUPLULUI HOMEOFUKCTJONAL MEZO- gl METAKKPKOS 511 



Aspectiil ciiphilui mezo-metanefrotic indică, in acest moment, inceputul imei 

 perioade de trecere in metabolismul complexului embrionar, care se manifestă morfo- 

 funcţional în comportarea celor două organe renale coexistente. Cu toate că mezonefrosul 

 continuă să-şi manifeste funcţiile sale specifice, procesul de degenerescentă ia din ce în ce 

 mai multă amploare, în timp ce metanefrosul manifestă semne funcţionale din ce în ce 

 mai intense. 



Lăsăm aici la o parte aspectele legate de trecerea unei părţi a mezonefrosiilui în slujba 

 aparatului genital. 



Folosind mai multe metode pentru aprecierea funcţiilor specifice renale, am analizat 

 dezvoltarea raporturilor dintre partenerii unui cuplu de organe embrionare homeofuncţio- 

 nale de-a lungul procesului ontogenetic preeclozional. 



Aceste observaţii vor constitui puncte de plecare pentru cercetări experimentale în 

 cursul cărora vom interveni asnpra embrionului în timpul fazei de trecere, fie modificînd 

 l)articularităţi a'e metabolismului embrionului, fie acţionînd direct asupra epiteliilor renale. 



în această primă etaiJă a cercetărilor noastre, asupra dezvoltării funcţiei mezo- 

 şi metanefrosului, am procedat — conform metodicii obişnuite a embrio-fiziologiei — la 

 stabilirea momentului cînd apar funcţiile specifice renale în mezo- şi metanefros, funcţii 

 asemănătoare cu cele ale organului deplin dezvoltat. 



în a doua etapă de cercetări — care este în curs — căutăm să stabilim diferenţele 

 structurale fine (nltrastructurale) dintre mezo- şi metanefros, folosindu-ne de seriiri spe- 

 cifice antimetanefros, obţinute prin injecţia de tritm-at sau extract de rinichi adult de găină 

 la iepure. 



De asemenea se studiază efectul ,, supraîncărcării" embrionului, fie cu ţesut mezo- 

 nefrotic, fie cu ţesut metanefrotic, prin implantări în diferite momente ale dezvoltării a 

 celor două generaţii de riniclii. 



împovărarea experimentală a embrionului cu un surplus de amoniac, uree sau acid 

 uric, în momentul apariţiei metanefrosului, va putea contribui — credem — la cunoaşterea 

 imor corelaţii între metabolismul şi morfogeneza generală a embrionului şi in special a mezo- 

 şi metanefrosului. 



BIBLIOGRAFIE 



1. K o ş t o i a n ţ H. S., Fiziologie comparată, Bucureşti, Ed. med., 1954. 



2. M e n k e s B., R î m n i c e a n u C. şi M i c 1 e a C, Cercetări asupra dezvoltării şi funcţiunii mezonefrosului 



şi metanefrosului la embrionul de găină, Studii şi cercetări ştiinţ. Acad. R.P.R., Baza Timişoara, Seria 

 ştiinţe medicale, 1956, t. III, nr. 1-2, p. 9. 



3. M î r z a V., R ! ni n i c e a ii u C, M i el e a C, L u n g u 1 e s c u .M. şi I, i t v a c B., Interrelaliile dintre 



vitelus şi embrionul de găină. Fosfataza alcalină şi reacţia Fenlgen in ontogeneza embrionului de găină, 

 Bul. ştiinţ. Acad. R.P.R., Secţiunea de ştiinţe medicale, 1952, t. IV, nr. 4, p. 845. 



4. M o I 1 e n d o r f W., Handh. d. Mikr. Anat. d. Mensehen, 1930, t. VII/I, p. 166. 



5. N e e d h a m J., The Metabolism of Ihe Developing Egg, Pliysiol. Rcv., 192,5, voi. V, nr. 1, p. 58. 



6. P a r h o n C. I., Biologia vtrstehr. Cercetări clinice, Ed. Acad. R.P.R., 1955. 



