618 iNTErRRKT^^TIir^K COMPOXENTtT,0R COMPT^KXUTXl OlBRjOK.vn 



' -~— . I — ■ ■ ■ 1 1 ■ I ■ I ., - ■ _. — ^ — _ — . — _ — - — - ■ - -■ 



Deosebit de folositoare a fost pentru noi combinarea acestei reacţii cn injecţia cu 

 tuş a vaselor viteline. 



Folosirea acestor metode, şi studiul secţiimilor, ne-a permis o observare mai 

 completă a dezvoltării şi a conexiunilor ţesutului hematopoetic vitelin. 



începînd cu a cincea zi de incubaţie se poate observa fenomenul „scufundării" 

 arterelor •\-iteline principale în adîncimea sacului vitelin. încă înainte de dispariţia trun- 

 chiului arterial principal în profunzime se poate observa (vital) o modificare a reţelei capi- 

 lare care leagă trunchiurile arteriale de cele A'enoase, situate pe suprafaţa ariei vasculare 

 a sacului vitelin. Capilarele situate în imediata apropiere a trunchiurilor arteriale iau 

 8 spectul imor vase adventiţiale ale acestor trunchiuri. Circulaţia, în aceste capilare, devine 

 mai înceată. Această reţea capilară adventiţială participă la procesul de scufundare 

 a trunchiurilor mari arteriale. în lumina acestor capilare apar şi se adună elemente tinere, 

 cu aspect hemocitoblastic care vor da naştere formelor din ce în ce mai matm-e de eri- 

 trocite. Acestea umplu complet lumina capilarelor devenite moniliforme şi care slnt acum 

 pe de o parte, strîns lipite de peretele arterei, şi pe de altă parte în legătură cu restul 

 reţelei capilare, care se întinde pînă la colectorul venos (fig. 357 şi 358), Pe măsură ce 

 se adînceşte cuta de scufundare care conţine în grosimea ei trunchiul arterial cu capilarele 

 hematopoietice adiacente şi capilarele de legătură antrenate şi ele în profunzime ea 

 se închide la suprafaţă prin alipirea celor două buze de răsfi-îngere, proces asemănător 

 transformării jgheabului neural in tub neural. La nivelul sudiu-ii superioare a cutei 

 A-iteline, reţeaua capilară, rămasă la suprafaţa sacului, este alimentată de vase de legătură 

 care Aan din profunzime, de la trimchiul arterial scufundat şi capilarele hematopoetice 

 ,, parietale" adiacente acestuia. Venele colectoare rămîn, în cea mai mare parte, pe suprafaţa 

 sacului vitelin (fig. 359, 360 şi 361). 



Observînd vital o asemenea regivme, sîntem impresionaţi de aspectul unor vase 

 sanguine care parcă apar brusc pe suprafaţa saciilui, aducîud sînge din adincime spre 

 reţeaua capilară superficială, asemănător unor izvoare alimentate de curenţi subterani. 



Eeţeaua capilară superficială a sacului vitelin îndeplineşte, pe lîugă funcţia trofică, 

 pentru elementele sacului, pînă la a o]ita zi de incubaţie, şi funcţia respiratoare, înainte 

 ca alantoida să acopere sacul vitelin şi să capete structm-a adaptată la funcţia ei specifică. 



în capilarele profunde, juxtaarteriale, găsim aspecte descrise de D a n t s c h a- 

 koffşi J o 1 1 y. Aceste vase apar, pe secţiime, pline cu hemocitoblaşti (fig. 362), care 

 se transformă în eritroblaşt^i şi eritrocite. întregul focar hematopoetic este învelit într-un 

 strat endotelial simplu. CeUdele hematopoetice tinere prezintă o acti\'itate cariokinetică 

 intensă. Nu se găsesc amitoze. întregul spaţiu existent de jur împrejm-ul trunchiului 

 arterial central şi delimitat de endodermul vitelin este ocupat de aceste celule eritropo- 

 etice, în afară de înguste fîşii mezenchimatoase, în care găsim aglomerări de celule, semănînd 

 cu mielocitele eozinofile. Aceste focare leucopoetice nu sînt delimitate de endoteliu. 

 Celulele eozinofile sînt însă aşezate totdeauna în imediata apropiere a lumenului vasului 

 arterial. 



Vasele eritropoetice şi focarele leucopoetice cu celulele eozinofile, aşezate de jur 

 împrejurul trunchiului arterial, conferă acestuia — examinat în totalitate — un aspect 

 cu totul neobişnuit. 



Peretele arterial prezintă îngroşări sau chiar adevărate apendice, fie moniliforme 

 (fig. 363, şi 364), fie cagliimpi ascuţiţi, aşezaţi de jur împrejiu'ul arterei, pe toată lungimea 

 ei. Acest aspect accidentat al arterelor viteline contrastează cu aspectul neted al venelor, 

 a căror ambianţă nu participă la formarea centrelor hematopoetice. 



