636 lNCERTlBT,\TtlT,E COMPONRNTiLOIÎ C0jrPI,7ţXPI,UI EMBIÎIONAE 



(l('Z\'ol(ai'(ni elementelor figurate ale sîngelui .şi întinderea ariei vasculare pe .suprafaţa, 

 gălbenuşului în absenţa efectului mobilizator .şi hemodinamic al circulaţiei. 



Pe baza experienţelor noastre putem afirma că aria vasciilară şi hematopoeza 

 primară se pot dezvolta şi după extirparea plăcii embrionare la 10 oro de incubaţie, 

 respectîndu-se aria extraembrionară. 



Desigur că toate ariile vasculare pe care le obţinem în urma intervenţiilor menţio- 

 nate sînt lipsite de circulaţie. 



în cele ce urmează vom descrie, pe de o parte, aceste arii vasculare fără circulaţie, 

 şi pe de alta, observaţiile pe care le-am putut face asupra comportării corpidui embrioniUui 

 în absenţa unei circulaţii sangiune viteline normale. 



DEZVOLTAEEA ABIILOE VASCULARE FĂRĂ CIRCULAŢIE 



Am urmărit dezvoltarea ariilor vasculare in situ prin observaţia vitală cu sau fără 

 coloraţie vitală. Lipsa factorului hemodinamic imprimă reţelelor vasculare sinusoide, 

 care se formează în aceste condiţii, caractere care nu se găsesc la arii normale. Reţeaua 

 vasculară care se dezvoltă fără influenţa factorului hemodinamic prezintă funduri de 

 ,sac oarbe şi îşi păstrează forma reticulată în tot timpul creşterii ei, pe care noi am urmă- 

 rit-o pîuă la 10 zile din momentul întreruperii legăturii cu inima. La periferia ariei vascu- 

 lare se formează totdeauna un sinus marginal, chiar în cazurile de arii excentrice, care se 

 dezvoltă uneori diipă excizia plăcii embrionare (fig. 369, 370, 371, 372 şi 373). 



Cîiid deschidem un tnmchi vascular al unei asemenea arii fără circidaţie, se produce 

 o hemoragie puternică şi se poate observa cum sîngele din vasele vecine leziunii se scurge 

 spre locul lezat, unde presiunea sanguină scade. Această observaţie ne trădează existenţa 

 unei tensiuni a pereţilor vasciilari şi a unei presiuni sanguine. 



In timp ce aria lipsită de circulaţie creşte şi se întinde pe suprafaţa gălbenu- 

 şuhu, elementele sanguine se înmulţesc în lumina vaselor ei. Pe măsura înmulţirii a 

 elementelor sanguine se manifestă tendinţa acumulării sîngelui în centrul reţelei, 

 ceea ce duce la formarea mai multor saci hematiei chistici, în care se varsă trunchiurile 

 centrale ale reţelei. 



Preparate foarte clare ale acestor arii le obţinem prin folosirea metodei de eviden- 

 ţierii a pseudoperoxidazelor cu benzidină şi apă oxigenată (S p i r i t o). 



Fixarea ariilor se poate face in situ, folosind o soluţie de 1 % acid ostnic care eviden- 

 ţiază elementele conţinînd .substanţe lipidice. Examenul microscopic îl facem in situ la 

 ariile vii, cu sau fără coloraţie vitală, sau după fixare pe preparate totale clarificate sau 

 secţionate în serii. 



Prin coloraţia vitală a ariilor vii .se pot pune în evidenţă elemente viteline, globule 

 viteline, singranule, care plutesc libere în lumina vaselor sinusoidale. In afară de aceste 

 formaţiuni se găsesc în aceste vase şi grupuri de eritrocite necrobiotice cu fenomene de 

 picnoză şi cariorexă, colorîndu-se deosebit de intens cu roşu neutru. Elementele figurate 

 sanguine care se găsesc în lumenul vaselor prezintă diferite trepte de maturaţie ale seriei 

 roşii, începînd cu eritroblaştii pînă la forma matură —de circidaţie —a eritrocitului embrionar. 

 Foarte raidte celule sanguine se găsesc în cariokineză ; unele prezintă a.specte de diviziune 

 amitotică. 



Urmărind dezvoltarea acestor arii pînă la a opta, a noua şi chiar pînă la a zecea 

 zi de incubaţie putem constata că endodermid vitelin şi vasele care conţin eritiocitc embri- 

 onare îşi păstrează forma lor primitivă. 



