638 INTERREL VTlll.E C0MP01SIENTn,0E COMPr.EXm.UI EMBRIONAK 



primele 10—20 de ore dnpă intervenţia descrisă mai înainte, prin oare obţinem între- 

 rnperea continuităţii dintre vasele intra- şi extraembrionare (sau menţinerea fazei de sepa- 

 rare), dezvoltarea şi creşterea corpului embrionar continuă în direcţia axială, diferenţiin- 

 du-se încă un număr de somite la extremitatea caudală. După această scurtă perioadă în 

 care continuă procesele de diferenţiere, acestea încetează însă şi persistă numai unele 

 fenomene de creştere simplă. Tiibul cardiac continuă să bată, contractîndu-se asiipra 

 unui conţinut incolor, auhematic. Somitele, diferenţiate pînă în acest moment, îşi 

 păstrează cavitatea lor, ceea ce le dă un aspect primitiv, iar în locul segmentului intermediar 

 pronefrotic, care în mod normal leagă somita de plăcile antero-laterale ale mezodermului, 

 apar nişte prelungiri costiforme ale somitelor, care se liitind în dii'ecţie transversală 

 (fig. 382 şi 383). 



Somitele caudale devin uneori anormale, fragmentîndu-se în piese neregulate. La 

 toţi aceşti embrioni am observat formarea amuiosului. în a doua zi de supravieţuire a 

 corpului embrionar, după întreruperea circrilaţiei viteline, încep să se manifeste fenomene 

 (le diferenţiere şî necrobioză, care duc, încetul cu încetul, la reducerea aproape completă 

 a coipului embrionar. Uneori persistă numai tubul cardiac pulsatil în mijlocul un\ii ţesut 

 embrionar dedif erenţiat . 



Comparaţia comportării membranelor extraembrionare cu cea a corpului embrionar 

 <lupă întreruperea circulaţiei viteline ne permite să constatăm la ambii aceşti componenţi 

 ai complexului embrionar o disociere între creştere şi dezvoltare. 



Aria vasculară creşte fără a mai diferenţia focarele bematopoetice secundare (numai 

 critrocitele prezintă fenomene de maturaţie în lumina vaselor). în corpul embrionului, 

 dui)ă o scm'tă continuare iniţială a proceselor de diferenţiere, persistă numai fenomene 

 de creştere, fără dezvoltare ; aici însă şi creşterea încetează repede, mult mai devreme 

 dccît la membranele extraembrionare. 



Din aceste observaţii rezultă că circulaţia vitelină re]»rezintă o condiţie absolut 

 necesară continuării dezvoltării embrionului şi a anexelor sale, fără a condiţiona, în aceeaşi 

 măsură (înăuntrul anumitor limite) şi unele fenomene de creştere. 



Cum se ştie, disocierea dintre creştere şi dezvoltare a fost considerată de T. D. 

 Lîsenko ca semnul lipsei unei condiţii stadiale, necesare ti'ccerii de la- un stadiu de 

 dezvoltare la cel următor. 



OBSERVAŢII ASUPEA EFECTULUI lEADIEEII AEIEI YASCULAEE 



OU RAZE ULTRAVIOLETE 



Transformarea insulelor sanguine primare (insulele lui Wolff şi Pander) în vase 

 sanguine conţinînd eritrocite poate fi oprită prin iradierea ariei vasculare cu raze ultra- 

 \i()Iete. 



îmi)rcună cu B. Litvac am expus acţiunii razelor ultraviolete sectoare ale 

 ariei vasculare la embrionul de 48 de ore de incubaţie. Limitarea acţiunii razelor se 

 obţine prin folosirea ecranelor de staniol. Putem iradia în felul acesta prin fereastra tăiată 

 în coaja oului, în mod separat, orice parte a suprafeţei embrionului sau a membranelor 

 extraembrionare (fig. 384). 



La 24 de ore după iradierea unui sector extern, de exemiilu a jumătăţii stingi 

 a ariei vas(-ulare de 48 de ore de incubaţie pvitem observa o netă rămînere în urmă a 

 creşterii porţiunii expuse (fig. 385). Această regiune ponte să devină chinr necrotică în 



