CERCETĂRI ASUPRA CIRCULAŢIEI ALAMOIDIENE 

 LA EMBRIONUL DE GĂINĂ 



Vezicula alantoidiană apare la embrionul de găină în a doua zi de incubaţie, ca o 

 evaginaţie a intestinului caudal, a părţii lui cloacale. în a patra zi de incubaţie ea devine 

 vizibilă, proeminînd în afara corpului embrionar în dreptul membrelor inferioare. Pînă 

 in a cincea zi, alantoida este o veziculă destinsă de lichid ; pe măsură însă ce creşte şi se 

 întinde pe srrprafaţa ariei vasculare şi a amniosului, ea se tm^teşte, ijierde aspectul de 

 veziculă, păstrîndu-şi totuşi lumenul —,, spaţiul alantoidian"— , care rămîne în legătură 

 cu ureterele primitive şi apoi cu cele definitive. 



Alantoida este un organ care joacă un rol deosebit de important în timpul onto- 

 genezei embrionare la păsări. Ca organ ceiiogenetic ea este proprie numai ontogenezei 

 embrionare. 



în cavitatea veziculei alantoidiene se vor vărsa produsele de excreţie ale mezo- 

 şi metanefrosului prin canalele lui Wolff şi ureterele definitive. Unele substanţe care se 

 află în cavitatea alantoidiană se vor resorbi. însă funcţia principală a acestui organ embri- 

 onar constă în adaptarea lui la schimburile gazoase, prin care se absoarbe oxigenul atmos- 

 feric pătruns prin porii cojii şi membrana papiracee pînă la nivelul vaselor alantoidiene 

 şi se elimină bioxidul de carbon. Astfel, alantoida dcA-Jiie, începînd cu a opta zi de incubaţie, 

 organul respirator principal al embrionului. Bioxidul de carbon care se elimină la nivelul 

 vaselor alantoidiene serveşte la mobilizarea depozitelor de calciu din (;oajă, necesare corpu- 

 lui embrionar în creştere. 



Vezicula alantoidiană, acoperind din ce iu ce mai mult amniosul şi sacul vitelin, 

 fereşte de evaporare apa trecută din albuş în sacul vitelin. Pe lîngă toate aceste funcţii 

 esenţiale, epiteliul corial al membranei coiion-alantoidiene, ca primul strat viu (saxi cel 

 mai periferic strat viu), care vine în contact cu agenţii exogeni pătrunşi prin membrana 

 papiracee, a căpătat o reactivitate deosebită. 



La toate funcţiile amintite ale corion-alantoidei, vascularizaţia ei — circulaţia 

 alantoidiană — joacă un rol foarte important. Studiul circulaţiei alantoidiene se impune 

 însă pe lîngă aceasta şi prin faptul că alantoida a devenit, în ultimii 50 de ani, obiectul 

 unui număr foarte mare de cercetări din cauza condiţiilor piielnice pe care le oferă im- 

 plantărilor, respectiv interplantărilor, culturilor de virus etc, i)entru care comportarea 

 epiteliului, a vaselor şi a mezenchimului alantoidian sînt de cea mai mare importanţă. 



împreună cu B. L i t v a c am studiat dispoziţia reţelei vasculare alantoidiene din 

 punctul de vedere al adaptării ei la funcţia respiratoare. S-a lucrat i^e embrioni de rasă 

 Leghorn. Ife-am folosit de tehnici histologice, secţiuni în serie ale membranei alantoi- 

 diene la fliferite vîrste fixate în Susa. Am dat imi^ortanţa principală observaţiilor vitale şi 

 injecţiilor de evidenţiere cu tuş ale reţelei vasculare alantoidiene. Observaţiile vitale s-au 

 executat pe ouă j^revăzute cu o fereastră tăiată în coajă, în a doua zi de incubaţie. Sujira- 

 faţa alantoidei s-a observat cu ajutorul lupei binoculare sau cu micioscopul Ultropac. în 

 acest scop, oul este introdus într-un microtermostat, care asigm-ă condiţiile supravieţuirii 

 embrionului şi în acelaşi timi) condiţiile de observaţie microscopică a circulaţiei 

 alantoidiene. 



Vasele alantoidiene au fost observate pe viu şi prin mirajul oidui, prin membrana 

 papiracee transparentizată cu ulei de parafină. 



Injecţia cu tuş a vaselor alantoidiene este posibilă luceplnd cu a noua zi de incu- 

 baţie şi se execută cu un capilar de sticlă prin membrana papiracee transparentizată. 



