26 Karl F. Böbert 



et Leic, uagftet heller ikke den sîdste Anskuelse ret vilde 

 passe til dels Natur» 



Nog-le korte Meddelelser af Professor A» Ermaon ^) 

 give endelig" ogsaa sikre Antydninger betræffende Fore- 

 komsten af Fablbaand-Bildninger i Uralfjcldene, især i 

 Omegnen af Jekalharinenburg. 



IJagtet nu disse faa Kjendsgjerninger angaaende Fore- 

 komsten afFablbaand samtlige kun vise os de sidsle som 

 tilkorende nordlige Egne, saa er det dog^ neppe tvivlsomt, 

 at de ogsaa ere at antræffe i sydlige Lande, naar man 

 ikkun vil henvende sin Upmerksombed derpaa» 



Jeg bar ved Slutning^en af dette Afsnidt endnu alene 

 at tiliöie folgende almindelîge Detraglnînger» Ora Fabl* 

 baand-Ertserne bave samtidig" Oprindclse med de Stecn- 

 Skikler, hvori de befinde sig*, turde være meg*el tvivlsomt, 

 hvorimod det er klart, at Fahlbaand-Skikterne selv og de 

 övrige med dem afvexlende Skikter have een og samme 

 Alder 5 derhos staaer det ikke til at nægte , at Fablbaan- 

 dene have adskillig'e Egenskaber fælles med andre Leie- 

 steder* Desuag^tel have Geognosterne i iWonographier 

 over Kongsbergs Fahlbaand ingensinde sat disse i Klasse 

 med Leier, Stokke o. s. v«, men stedse anfört dem, oç 

 det vist med skjellig Grund, som eiendommelige Danuel- 

 ser. Med Ertsleierne have de del Forhold fælles, at de 

 folge Skikternes Strög^ og Fald, men de adskille sig fra 

 dem ved ualmindelig Mægtigbed, videre derved, at de efter 

 en betydelig* Udvidelse ofte pludselig sammenknibcs til faa 

 Lagtcr, samt at de slet ikke danne nogen parallel concen- 

 trerel Ertsmasse eller en fra Sidestenen forskjellig Bjerg- 



I) Reise um die Welt, B. I, Pag, 309» 



