Forsö[y til en mîneraloçîsk-g^eog^nostîsk Beskr. 29 



mcnlig'nîng^ med samme i Henseende til deres Dimensio- 

 ner, Regelmæssiglied o» s. v» 



^jStiickg^ebirg^e" ere Ertsmasser, som have modstaaet 

 Forvitringen, medens Sidestcnen er oplöst^ Fahlbaandene 

 ere dcrimod selv lang-t mere lilböielige til Oplösning*, end 

 deres Sidesteen. Og* fcort sagt, det forekommer mig, at 

 Fahlbaandene frembyde idctmindste ligcsaa mange Eien- 

 dommcligheder for at blive opförie i en egen Klasse, som 

 alle de forskjellige særsliilte Leiesteder, der, nagtet de 

 paa en Maade ikkun ere Modificationer af Leier, alligevcl 

 passere som selvstændige Bildninger. 



Den störste Overeensstemmelse have Fahlbaandene 

 unæg^telig-en med virkelige Ertsleier. Ved deres nærmere 

 Lndersögelse har jeg* aldrig- kunnet afholdc mig* fra den 

 Forestilling:, at de i visse Maader afgive et Billede paa 

 Dannelsen af et Leie, der balvveis er afbrudt og* forhin- 

 dret i sin Üdvikling. Det synes, som om Materialet til 

 disse Ertsbaand ikke har liavt Tid nok til at coneentreres 

 paa et mere indskræuket Kum. Bestræbelsen efter en 

 saadan Concentration var forhaanden imeilem de enkelte 

 Ertspartikler som Folge af deres gjensidige Attraction^ 

 mechaniske Hindringer turde imidlertid have afbrudt Fuld- 

 endclsen af denne Ansamlingsproces; derfor nu den ad- 

 spredte Forekomst af enkelte Metaldele i en paa sine 

 Steder næsten 200 Lagter bred Zone, istedetfor et mange 

 Gange smalere, men rigere Leie. Et Fahlbaand hunde 

 saaledes ansees som Begyndeisen til et Leie, — et halv- 

 færdigt Leie. For denne Anskuelses Rigtighed taler et 

 merkværdigt Phænomen ved Modums Koboltbaand» Over- 

 alt nemlig^, hvor de forhen omtalte rig^ere Ertslag* fiudcs, 

 er det en temmelig* constant Erfaring-, at de omgivende 



