Fortsat Supplement til IVorg^cs Ornitliolog^ie, 45 



iiilïe meget alinîii(lclî{]p, men secs blandt de andre Fug^le 

 Ted Fug^Icfjeldet. Dojj lör jeg Intet anföre om hvorvidt 

 de cre parrcdc indhyrdcs. Paa Fjædrene kan jegp ikke 

 lijende de flyvefærdig-e Unger fra de g-amle Fugle". 



Det übestemle i Farvefegniiig^en hos de til Procclla- 

 ridernes Familie hörende Arter er saa almindelig-t, at det 

 næsten kan opstillcs som Uegel. Denne Ubestemthed be- 

 gynder og'saa at vise sig^ ved de maag^eartede Fugle. Man 

 erindre kun hvor lang Tid disse behove for at erholde 

 deres endelige Farvedragt, og at nogle Arters Unger fra 

 Redet af have forskjellig Farvedragt og först i trcdie Ef- 

 teraar blive indbyrdes lige og lige med Forældrene (see 

 Holböll, 1. c. 5 S. 415), samt at disse Forandringer ikke 

 foregaae hos de i Fangenskab holdte Individer, som, hvis 

 de ere fangede som Unger, beholde Ungfugledragtcn deres 

 hele Levetid. Hos vore Tyvjoer er del afgjort, at mange 

 Individer bestandig beholde den morke Farve paa Lege- 

 mets Underside, om Halsen og paa Tindingerne, medens 

 hos andre disse Dele blive hvide eller guulagtige med ea 

 Mængde Mellemnuancer og* i forskjellig Udslrækning, dog 

 uafhængigt af Hjonsforskjellen (see mit foregaaende Sup- 

 plement, 4de Binds 2det Hefte, S. 173). Dlandt de Storm- 

 fuglene saa nær staaende Albatrosser fremtræder det Ube- 

 stemte i Farvetegningen i en saadan Grad , at det idet- 

 miudste for den störste og meest bekjendte Art, Diomedea 

 exulans, bliver umuligt at angive den normale. Puffinus 

 einerens synes i dette Henseende at forholde sig som 

 Lestris parasitieus. 



Det er cndnu uafgjort, om de talrige Individer af 

 Procellaria glacialis, som vise sig paa Havet i den angivne 

 Afstand fra Kysten, nogelsteds paa INorges Kyst have 

 deres Rugeplads. Jeg er af den Formening, at dette ihke 



