46 H. Rascb 



er Tilfældct, ogp skal lier anföre mine Grunde« Alle de 

 Fiskere fra disse Eg^ne, hos hvilke jeg^ derom sögte Op- 

 lysoing", erklærcde, at de aldrig^ havde seet disse dem vel 

 Lekjendte Fug^le selv paa de yderste Skjær og Klipper, 

 ja ikke engang* , — undtag^en höisl sjelden — , saa nær 

 disse som et Par Mile» 



«lo læng^cre man kom ud paa Havet mod Vest, des 

 hyppig^ere viste de sig*. 



Deres udmerket hurlige og^ udholdende Flugt sætter 

 dem istand til at tilbag^elæg^g^e Veien fra de söndmörske 

 Fiskeg;runde til deres bekjendte Rugepladsc paa de skot- 

 ske Öer i faa Timer» Det er dcsuden rimelig:t, at de 

 efteråt have indtag-et en keliörig* Qvantitet af den fede 

 Næring, som de især söge, kunne udholde ßugningsfor- 

 rctningcn uafhrudt i langt længere Tid end andre Fugle. 

 (At de leve i Monogamie og ruge vexelviis er bekjcndl). 

 Man finder dem i Rugetiden stedse samlede i stort Antal 

 paa bestemte Sleder, hvor de bidrage til at danne de So* 

 fuglc-KoIonier, som man kalder Fuglefjelde. Dersom de 

 altsaa rugede paa denne Kystslrækniug, vilde man vistnok 

 have opdaget deres Rugcpladse, men endnu har Ingen, 

 saavidt mig bekjendt, kunnet paavise et saadant Sted. At 

 saadanne imidlertid kunne findes ved Nordlands og Fin- 

 markens Kyster, hvilket Nilsson anscer som troligt, vil 

 jeg ikke bestemt benægie. 



25. At Stormsvalen, Thalassidroma pelagica, og 

 Skrapen ellerLircn, Puffinus Anglorum, som to Gange 

 observeredes udenfor de söndmörske Ranker under mit 

 uphold ombord i Opiodningsfartöiet, ikke findes rugende 

 ved vore Kyster, kan vel ansees som afgjort. Oplod- 

 nings-Expeditionens Chef, Hr. Lieutenant Motzfeldt, har 

 fortalt mig, at han i Juli Maancd, efteråt jeg havde for- 



