6 Karl F, BöLert 



Samtidig-en med Sclieercr Iiavde og' Prof» Wölilcr i) 

 undersög-t dcnne Kobollcrls med dct samme Resultat î 

 Hovedsagen; han foreslaacr for Samme Navnet Kobolt- 

 Arsenikkiis, Foruden den af Wöliler anförte klare 

 krvstalliniske Quarts, som ßndcs i de större Koboltkry- 

 staller af delte Slags, bemerkes deri ogsaa ofte Krystaller 

 af flögiopas og Turmalin 5 disse sidstnævnle ere formo- 

 denllig de ligeledes af Wöhier omtalte, bruungule, gan- 

 ske mikroskopiske Krysfaller, der ikke kunde bestemmes. 



Efter cbemiskc og melallurgiske Erfaringer skal Ko- 

 boltgchalten i delte Speeics være ringere og ringere, jo 

 större Krystallerne ere ; ogsaa bar man troet berunder at 

 kunne antage en fuldslændig Overgang til reen Arsenik- 

 kiis. 1 det Store bar man villet overfore denne Ansku- 

 else paa det bele Koboltleie, idet man troede, at dets 

 nordlige og sydlige temmelig mægtige Endestykker bestode 

 alene af Arsenikkiis, medens Kobollgeballen, mere og 

 mere tiltagende fra begge Sider, formeentes at være 

 störst i I^iidten» Ilvad den förste Supposition angaaer, 

 at Koboltgebalten staaer i Forhold til Krystallernes 

 Slorrelse, saa maae de iblandt Andet af Hr, Sebeerer 

 anförte Kjendsgjerninger uden Tvivl tjene til Rettesnor 5 

 deraf vilde den Slutning folge — for hvis fuldkomne 

 PgLalideligbed jeg dog ikke vil indestaae — , at Kobolt- 

 p-ebalten ved Krvstallerncs voxende Störreise omsider 



CJ »I 



maattc blive saagodtsom lig INuK Men hvordan det end 

 hermed forholder sig, saa er saameget vist, at der i selve 

 Koboltleiet findes virkelig Arsenikkiis, saavel i dröie Par-^ 

 tier som i miudre og middels store Krystaller. 



Rigtigheden af den anden Formodning bctraelTcnde 



4) rVcycs Jahrbuch von Leonhard und Broiin^ 1838, H,3, P. 288, 



