2 Karl F, Böbert 



Og gjennemsLjærcs af flere Tværdaic, Denne Fjeldryg 

 bestaaer ligesaavel som dens Omgivelser af den bel;jendte 

 Vexelleining" af IJrbjergarter, navuligen Gneis, Glimmcr- 

 sbifer, liornblendcskifer, Chioritskifer og* Granit. Den 

 sidstnævnle optræder undertiden i hoi Grad slorkornig-^ 

 ja dens enkelte Bestanddele ndlræde fra binanden til at 

 danne store selvstændige 3Iasser5 som bunne fortjene for 

 sig: at ansees som Bjergarter^ saaledes især Quarlsen, 

 som indlager liele Stræbninger, hvor den da fortrænger 

 Sbililningen, men ved succesiv Overgang igjen forlöber 

 sig i de ledsagende sbifrige Bjcrgarter. Overhoved vise 

 alle disse Bjergarler liyppigen Overgange til hinanden 

 indbyrdes ; herfra er dog maasbee at undtage en sort 

 grovbladet Glimmer, der ofte lægger sig imellem de övrt- 

 ge Sbihter som ganshe sbarpt afsondrede, mere eller mindre 

 mægligeLag, men delte dog altid i fuldbommen Overeens- 

 stemmelse med den paa Stedet herskende ShiktningsregeL 

 Leiestederne selv slryge fra Syd til Nord, nemlig 

 som de Bjergarler, bvori de findes. Imellem Baandste- 

 nen og Sideslcnen er ingen væscnllig Forskjel at bemerke, 

 da selve Steenskikterne ikkun i visse Strækninger mere 

 eller mindre ere ansvangrede med Ertspartikler. Den simple 

 Bjergarbeider pleier her al kalde enhver Erlsforekomst 

 en Gang, hvilket efter Hausmann ^) og von Buch ^) 



til en meget udforlig Fremstilling af de mineralogiske og 

 geognostiske Forholde ved dette Verks Gruberj en Alængde 

 Foiretuinger baade forhen pna Modum og nu paa Kongsberg 

 have imidlertid forhindret og forhindre mig fremdeles i atud- 

 före et saadant Arbeide i dets hele Omfang, hvorfor jeg her 

 forelöbigen ikkun meddeler et sammentrængt Udkast dertil. 



') Beise durch Skandinavien in den Jahren 1806 und 1807» 



«) Reise durch IVorwegen und Lappland» 



