Om en cjjcn Art af Isomorphic. 185 



er blcvct pnaviist. Vîstnoh forcljommc paa dette Finde- 

 sted ogsaa mecr eller mindre forviltrede Scrpentinl.ry- 

 stallcr, der da sædvanlig» ved Jernoxydulets Oxydation til 

 Jcrnoxyd have erholdt et sinudsigt giiiilagti{|t ellcr hrunn- 

 ligt Udseende, og' den störste Dcel af de Kryslaller, der 

 tindes i Sanïlinger, er endogf af saadan Art; men delte 

 Lar en meget sim|3el Grund, der ihhe tager Olivin-flypo- 

 thesen under Armene. Alle disse Krystaller ere nemligr 

 enten tagne af den for Veirliget udsattc, Bjergets Over- 

 flade nærmest liggende Deel af Serpentinmassen, eller 

 de sådde i de nedrullede Briidslyhkcr , hvilhe paa den 

 fug"lige Jordbund i hele Aar havde været udsatte for Luf- 

 tens og' Fuglighcdens Indvirhning» Saadannc Krystaller 

 lade |sig' formedelst den Lelhed, hvormed man af de an- 

 förle Grunde han sönderhryde Mag^ncsiten, meget let 

 fuldstændjgen löse fra deres Matrix , hvilhel ved de fuld- 

 kommen frishe Krystaller, der fra ShjærpeJs dyherc lig- 

 gende Dele ved .llinering: ere erholdte, hun med stor Van- 

 shelighed han opuaaes. 



Man kunde endnu ophaste det Spörgsmaal , hvor- 

 for ihhe, da dog* Aspasiolith og* Cordierit forekomme ved 

 Siden af hinanden, ogsaa Serpentin bliver ledsaget af 

 Olivin? Denne vistnok tilsyneladcnde paradoxe Omstæn- 

 dighed vil jeg* i Slutning;cu af denne Opsats tag^e nærmere 

 i I^etragtningv 



Efteråt den her udvikledc, ved de omtalte Forholde 

 îmellem (^ordieritcn og* Aspasiolithen foranledigede The- 

 orie havde erholdt en anden Stötte i de ganske analoge 

 Forholde imeilem Olivin og' Serpentin, blev det derved 

 gjort endnu sandsynligere, at den Uolle_, som denne Art 

 Isomorphie spiller i Mineralriget, ikke kan være en ganske 

 indskrænket* Dette bar ogsaa virkelig' ved fortsat Under- 



V. ? M 2 



