Andet Bidrajr til KundsLab om norslîc Mineralier. 307 



'il 



og Ceroxydul bcslaacndü i^Sincral, som han i meglet tyndc, 

 Deppe Jiniclaiig^e nryslallcr, fandl indvoxcl i Apatiten fra 

 Arendal. Ved al overgyde donne Apatit med Salpeter- 

 syre beniærkede Wöhler, al smaae^ naaleforinige Kry- 

 staller traadte frem paa Apalitens an>jrebne Overfladej 

 hvilke omsider, efteral al phospliorsunr Kalk var LIeven 

 oplost i Salpetersyren, levnedes nopIOste i Solutionen, 

 Disse Krystaller, der besidde en lys >iinguul Farve og" en 

 spee. Vægl af omtrent 4,6_, ere Kryptolilh. Deres Form 

 synes at være bcxagona!. De Apatifstykker, i hvilke 

 Wohl er fandt meesl af delte .funeral, indeholdt 2 til 3 

 Procent deraf, hvorimod han i andre Stykker ingen Kryp- 

 tolith kunde opdage. TilHgc fandl Wöhler, at ogsaa 

 Solutionen af den phosphorsure Kalk i Salpetersyre var 

 DOgel ccrhordijf, hvilket han tilskrev Kryptolithens ikke 

 fnidkomnc Uoplösllghed i Salpetersyre» 



Ifölge lîr» VVöhlers Anmodning; har jeg* lindersögt 

 Apatit fra forskjellige arcndalske Findesteder ^) med Hen- 

 syn til den omtalte Indblanding af Kryptolith« Jeg fandt 

 dette Mineral imidlertid kun i Apatiten fra Tromoe. Ved 

 at betragte denne Apatit under Mikroskopet, opdages deri 

 sparsomt fordeelte, skarpkantcde prismatiske Krystaller, 

 hvis Længdeaxer ere indbyrdes parall'ele og tillige synes 

 at være parallele med Apalitens basiske Flade (0 P). 

 Disse Krystaller vare endnn betydelig mindre end de af 

 Wöhler undersögte» De fleste opnaaede ikke en Længde 

 af 0,02 — 0,03 Par. Lin., og Diameteren af de tykkere ud- 



^) Apatiten forekommer, som bekjendt, i de fleste areiuîalskc 

 Gruber, men især i Barbo- og Langsev-Gr, i Thorbjörnshoe- 

 Gr., Lyngrot-Gr., Næskil-Gruberne og paa Tromoeii (Voxnæs- 

 G rub erne). 



