Therm 0-ch cm islie Undersög^elscr. 329 



les större ojy större Maenjyclc Syre, saa voxcdc Blandin- 

 gens Tcmperalnr indtii cl %isl Maximnm, ojj" aflop; deipaa 

 aller ved Tilsæfninff af mere Svre. Denne Ulaxiinnni 

 Temperatur (216*^ Fahr) indlraf, naar Mængden af Vand 

 0{j Syre forholdt sig; som 10:25, allsaa naar ISIandiii^^en 

 iodeholdt 1 Æ({viva!ent vandfri Syre og" 3 Æqvivalenfer 

 Vand, ciler del indlraf ved samme Forlyndning^sgrad som 

 Conlractions-iWaximum» 



Ved sine viglijjc thcrmocliemishe Undersögolser har 

 fremdeles Hess sögt at bevise, at naar til de forshjclligc 

 Svovlsyiehydra(er: SO^ll^O, SO^IH^O, S0^3H,^0^ 

 SO^AH.y^O o. s. v. sættes el Oversknd af Vand, saa for- 

 holde de ved Syrens ogf Vandels Forbindelse frigjorlc 

 Varmemængder (naar disse ved en ny Tilsælning- af Vand 

 ikke mere foröges) sig til hinanden som Tallene 10:6:4: 

 3 : 2, eller med Undtagelsc af det förste Hydrat, som har 

 Forholdstallet 10 isledetfor 12, forholder sig den frigjorte 

 Varmemængde omvendt som Vandatomernes Anlal i den 

 anvendle Syre, Men delle er nelop den samme Regel, so«) 

 vi nys have fundct for Slörrelsen af Conlractions-3laximum 

 for de tilsvarende Hydrater» 



For at kunne anstille en Sammenligning mellejn Slör- 

 relsen af de för fundne Gonlraetions- Maxima og de af 

 Hess iagllagne Varmemængder, har jeg valgt den afHcss's 

 Forsogsrækker, som denne ïagttager selv svnes al ansce 

 for den fuldslændigste og nöiagligste. Beslenimelsen af 

 den ndvikledc Varme synes nemlig- endnu at være forbunden 

 med saa sloré Vanskeligheder, at de forskjellige Forsögs- 

 rækker, saavel hos een og samme^ som hos forskjellige 

 lagtlagere have, idetmindsle hvad den absolute Varme- 

 mængde angaaer^ givet megel afvigende Resultater. 



