Om Vandels Bevæg^elser. 343 



liemmendc Indflvdclsc er af den Art, at den særsMlt eller 

 \ Forbindelse med de Ovriges kan relablere Havets ved 

 den ulige Opvarninlng^ table Lig^cvægt, og^ derfor beiler 

 ikke ganske opbæve den derved bevirkede Bevæcelse. 



Hvad ^laanen som llav>tröninienes vigtigsic rölesti* 

 ske Motor angaar, saa kan man anskuelig gjOrc sig* dens 

 Indg^riben i ovenbctegnede iNornialbevægelse paa följjendc 

 31aade» Maanen være placerct f. Ex. over Atlanterbavct 

 i Æqvator og" Fcrros Meridian. Verdensbavel vil da paa 

 den balve Klode, sum vender mod Maanen, strömmc sam- 

 men mod det Punkt i Atlanterbavct, i b\ is Zenitb Maanen 

 sfaar, og- et Syslem af Punkter metlem bcgg^e Poler paa 

 ^^w mod 3]aanen vendte Side af Jorden vil paa samme 

 Tid erboldc Höivande. Under denne Sammensfrömning^ 

 maac de dybcre Havskikters Bevægelse fra Polernc mod 

 Æqvator paaskynde.«. Bevægelsen fra Æqvator mod Po- 

 lerne i de övre Lag^ derimod maa opbæves, eller endog* 

 forandres til en modsat. Men nu glider Maancn, under 

 Jordens Omdreining-, mod Vest, og- en lignende Sammen- 

 strömning^ af Havet vil nied de Modificationer, som Land* 

 partierne foranledig-c, gjentage sig* fra Punkt til Punkt 

 rundt om Kloden i alle Paralleler, bvilket i nog^en Grad 

 maa befordre Havets normale lievægelse fra Öst mod 

 Vest mellem Vendekredsene. Men idet Maanens Virkekreds 

 udvides mod V^est, taber den lunære Tiltiækning" efter- 

 baanden sin bævende Indßydelse paa de östligere Punkter. 

 Havet vil allsaa der synke tilbage; og^ denne Reflux, der 

 omsider g^aaer over til Ebbe, og" saaledes iudebolder et 

 Motiv til en ny Flod, paaskynder de överste Havskikters 

 Bevæg"else mod Polernc, medens den forsinker og^ standser 

 de dybere Lag-s Tilbag-evenden mod Æqvator, eller endog* 

 giver dem en modsat Hetoing*. Og da Maanebanen ikke 



V. 4 X 2 



