Om Våndets Bevægelsen 351 



fag^e större Tilvæxl I dere» Diiiis(()^clialt end, som svarer lil 

 dereä tropiske Temperattirforliöielsc: saa bliver del meget 

 tvivlsomt, om et saadant I^lisforliold mellem de furskjellig'C 

 Jordströgfs üdgi^ift lil og' Indtægfl fra den atmosphaeriskc 

 Vandhelioldning; finder Sled. Spörg'smaalet kan neppe 

 tilfredsstillende besvares, medmindre man besidder fuld- 

 stændig'e Opg'aver over de forskjellig-e Bredezoners Rcgn- 

 og: tJddnnstningsmængrde. Men saadanne Opgaver, om de 

 ere til, besidder jeg" ikke, og- maa derfor give mig- tilfreds, 

 om jeg: formaar at tilveiebringe nogen Grad af Sandsyn- 

 ligbed for den ene eller den anden Meninga* 1'il den 

 Ende maa jeg; da bemærke, at den mellem Vendekredsenc 

 opstigendc Luftström ialfald for en Deel maa forhindre 

 Vauddampene fra at falde tilbag^e, at disse i större Höider 

 ere udsatte for et mindre Tryk, og- folgte! ig; lettere kunne 

 udvide sig; efter deres Expansivkraft, og; saaledes blive 

 tyndere og; leltere, og; at man har observeret Skyer i be- 

 lydelig;e Afstande fra Jordens Overflade. Og; for at en 

 Dunsttransport skal kunne finde Sted fra lavere til liöierc 

 Paralleler, er det natiirligviis ikke nödvendlg-t, at Dunst- 

 masser, som stige op ved Æqvator, paa eengang; skulle 

 föres lige op til Polareçncne; det er tilstrækkeligt, naar 

 de fra den bede Zone trænge ind i de tempererede Luft- 

 strög; og' skyde den der værende Dunstbeboldning: videre 

 op mod Polerne. Fremdeles skal jeg; bring;e i Erindring', 

 at, uag-tet beg;g;e Klodens Polareg-ne ere bedækkede med 

 en liscalot og; deres Uddunstning saaledes böist ubetydelig*, 

 saa beslaaes dog* Polareg;nencs tildeels hoie Hlippeöer og; 

 Kystlande med umaadclige Snee- og; lisskorper, og* det 

 om Vinteren, da disse Trakter ligge begravede i en dyb, 

 lang P^at, og Solen saaledes ikke paa Stedet kan frem- 

 kalde TemperaturdifTerentser, som skulde kunne bevirke 

 V. 4 Y 



