360 Sexe 



Lag* in toto gives en Strömning- fra Polerne mod Æfjva-' 

 for. Og naar man bcmærker, at en sl or Deel af de be- 

 tydeligste Havströmme, som have været Gjenstand for 

 Observation, tvunne slîvde en midlere Fart fra 15 til 80 

 geogra|)liisl;e i^îile i 24 Tiuier, saa bliver man tilböielig* 

 til at tillægge Strömmen paa Dybct, der ved at passere 

 gjennem et mere indknebet i^um skal retablere Ligevæg- 

 ten, en ikke ubetydelig tlastigbed, uagtel den i^lodstand, 

 den maa lide ved al glide hen over Ilavbunden, især om 

 man nærer store Begreber om de Dunstmasser, som Tro- 

 peliavene ndsende til de koldere Jordströg, Men bvorom 

 Alling er, saa maa denne Ström i Forhold til sin Haslig- 

 hed have en slærk bortförende Kraft. Thi dens Vande 

 maa deels paa Grnnd af deres lave Temperatur, deels 

 formedelst det slærke Tryk fra oven, have en stor Tæthed, 

 hvorved deres Stöd bliver meget effeclfuldt, og hvorved 

 tillige de Legemer, som komme iuden Strömmens Om- 

 raade, tabe meget af deres Vægt, og fölgelig blive saa- 

 raeget lettere at flytte. 



Gjentager man nu Spörgsmaalet om, hvorledes Havet 

 holder IIuiis med de 31incralmasser, som i Seklernes Lob 

 föres ned i dets llækken, saa maa Svaret Ivde omtrent 

 saaledes: Naar Havet ved Stormenes Stöd o^ Tryk stuves 

 op mod Kysterne, opstaar der en Ström fra Land langs 

 Havbunden ad Dvbet til. Denne Ström, som overhovedet 

 enhver fijevægelse i Havet mod og langs Kyslerne, foru- 

 roliger de paa Strandbredden i og udenfor Flodmaalet 

 henkastede Steen- og Gruusdynger, hvorved de rulle, 

 glide ned over den i Almlndelighed heldende llavbund 

 og saaledes omsider komme ind i den dybe Polarstrom^ 

 der tager dem med paa sin Reise mod Æqvafor. Oe op- 

 löste Salte og suspenderede Stccnmasser, som blive Ha- 



