366 Sexe 



(lan .Ifaflicraatikrr efler saadannc Dala maa gjöre Troen 

 pea Jordens fnl<]f;omne clJlptiskc Uotalionsform nog-et vak- 

 lende. Ved denne Anledning kan man ogsaa bcrore det 

 mærkelige Uo^nltat, man kom til ved den nöiaglige Op- 

 maaling af Mt ridiangraderne, som fandt Slcd ved Aarhnn- 

 dredets Begvndelse mcllcm Öen Wight og Clin on ved 

 Doncaster, nemlig at den nordligere Meridiangrad be- 

 standig var noget kortere end den sydligere, hvilket notop 

 er det .Ifodsatte af hvad Tilfældet sknlde have værel, om 

 Kloden havde Formen af en fuldkommen Omdrciningsel- 

 Jipsoide. Vil man ahsaa beholde Hypothesen om Jordens 

 oprindelige Flydcnhedstihtand^ saa maa man, for at for- 

 klare sig saadanne Anomalier, (age sin Tilfliigt til Form- 

 forandringer, som ere indtraadte, efler at Jordkuglen fik 

 €D fast Consistentse. Og, forudsat at Jordens Vandbe- 

 holdning er stor nok og at den har haft Tiden for sig, 

 synes saadanne Formforandringer meget vel at kunne hid- 

 rore fra Våndets destruerende og reproducerende Virk- 

 somhede da det ingenlunde er nödvendigt eller rimcliçt, 

 al IXodbrydningen, Flytningen og Bortfældningen af Jord- 

 legemets fasle Bygningsdele overalt skulde have været saa 

 regelret, saa egal, som udfordres til Vedligeholdeisen af 

 en fuldkommen elliptisk Hotalionsform. 



Da en stor Deel af Jordens nærværende torre Over- 

 flade engang har staaet under Vand, og da Våndet be- 

 gyndte sin Rolle förend Opstigningen af Havet fandl 

 Sled: saa maa man ogsaa vente at see nogen Fölger eller 

 Spor af dets V^irken i Forekomsten og Udbredelsen af 

 Klodens forskjellige geologiske Formationer af marinisk 

 Oprindelse. Man maa nemlig vente at træffe de nve For- 

 mationer af bemeldte Art nieest udviklede og udbredtc î 

 Klodens lavere Breder, medens de ældre Især maa komme 



