46 M. Sårs. 



da det af Dübeii og Koren (1. c. pag. 254) omtalte ,,af Loven 

 fundne store syvarmede Exemplar'' sandsynligviis horer til L. 

 Savignyi, saa naaer denne Art ogsaa til Bohuslän. 

 Sluttelig vedtoies Diagnose af begge disse Arter: 

 Luidia Savignyi. Major (1 — 2 pedalis), brachiis Sep- 

 tem; spinis ad sulcos ambulacrales biseriatis (in scutis adam- 

 bulacralibus insidentibus), interioribus parum arcuatis, exteri- 

 oribus rectis et fere duplo longioribus ac crassioribus. 



Luidia S ars i i. Minor (6 pollicaris), brachiis qvinqve; 

 spinis ad sulcos ambulacrales triseriatis (in scutis adambula- 

 cralibus insidentidus), interioribus valde arcuatis et compressis, 

 mediis paululum longioribus ac crassioribus et minus arcuatis, 

 exterioribus rectis interiores magnitudine æqvantibus. 



15. Astropecten aur ant i a eus M. & T. 



Ikke meget hyppig ved Triest og Neapel paa 20 — 100 

 Favnes Dyb. Rygsiden orangeröd, Paxillerne gule. De störste 

 Exemplarer, jeg erholdt, havde et Gjennemsnit af 15". 



16. Astropecten bispinosus M. & T. 



Temmelig almindelig ved Neapel og Triest paa 5 — 30 

 Favnes Dyb. Rygsiden gronlig brunguul. Armene variere 

 hos denne Art paafaldende, hvilket Müller og Troschrl ogsaa 

 have bemærket; almindeligst ere de meget lange og smale, 

 men stundom ogsaa hos lige store Exemplarer korte og brede. 

 — Denne Söstjerne synes især at ernære sig af Mollusker, 

 med hvilke man ofte finder dens Mave fyldt. Saaledes fandt 

 jeg engang i Maven af et Individ af kun .3 '/4" Diameter, 

 hvoraf Skiven udgjorde %", 4 Exemplarer af Dentalium den- 

 talis af 1" Længde; Skiven og et Stykke af de 2 ligeoverfoj- 

 hinanden staaende Arme vare paa Rygsiden stærkt brokformig 

 udspilede af disse indenfor i Maven liggende lange Skaller. 



17. Astropecten piatyacanth us M. & T. 



