Middelhavets Littoral-Fauna. 11 



paa Küllikers Afbildning (I. c. Tab. 8 Fig. 1). Hos de störste 

 af mig iagttagne Exemplarer fandtes 3 Svömmeklokker i den 

 ene og 4 i den anden Rad, de överste ere, som sædvanligt, 

 mindst; alle ere hyaline som Vand, medens de hos Hippopo- 

 diiis ere mere eller mindre opak melkehvide. Jeg fandt hos 

 de störste Exemplarer 4 Polyper (Kölliker kun 2) med ligesaa 

 mange Fangtraade, hvis Bygning, ligesom og de overordentlig 

 store Kjönskapsler, var ganske overeensstemmende med Kölli- 

 kers Fremstilling. 



72. P r a y a c y m b i f o r m i s (Physalia) délie Chiaje, Leuck. 

 (= P. maxima Gegenb.) 



Denne Form, som ved dens tvende i næsten lige Höide 

 og parallelt ved Siden af hinanden stillede symmetriske Svöm- 

 meklokker danner Overgangen fra Physophoriderne til Diphy- 

 iderne, forekom af og til ved Messina, ikke almindelig. 



73. Diphyes turgida Gegenb. 



Temmelig hyppig ved Messina. Den saakaldte .,Saftbe- 

 holder" mangler hos denne Art, medens den hos den meget 

 nær staaende nordiske Diphyes truncata Sårs (Fauna littoralis 

 Norvegiæ Tab. 7 Fig. 1, 2) er vel udviklet. 



74. Diphyes q v adr i v al vi s (Sulculeolaria) Blainv. 

 (Galeolaria iiliformis Leuck.) 



A f og til, ikke hyppig, ved Messina. Jeg seer, med Ge- 

 genbaur, ingen gyldig Grund til at adskille denne af ham saa 

 vel beskrevne Form generisk fra Diphyes, saaledes som Leuc- 

 kart har gjort (1. c. pag. 282), idet han bibeholder Lesson's 

 Slægt Galeolaria og igjen indförer delle Chiaje's Artsnavn 

 (Rhizophysa) filiformis. Leuckart paaberaaber sig, imod Ge- 

 genbaur, at der her er en væsentlig Afvigelse fra Slægten 

 Diphyes i Henseende til begge Svömmestykkers Sammenhæng, 

 idet at nemlig det bågeste Svömmestykke ikke, saaledes som 

 hos Diphyes, er indfaltset i en Fordybning af det forreste, men 



Andreas Hca;ise^: 



