10 M. Sårs. 



Form (Zeitschr. f. wiss. Zool. 1854. Vol. 5 Tab. 18 Fig. 7), 

 som var den hyppigste, saavelsom den anden Form (ibid. Tab. 

 18 Fig. 8), som forekommer i langt ringere Antal. Ved den 

 förste bemærkedes, at de tvende Fortsatser ved Basis (1. c. 

 Fig. 7, cc) vare noget længere og smalere end paa Gegenbaurs 

 Figur og havde paa deres udvendige Side, et Stykke fra En- 

 den, en rundagtig Knude fyldt med Nesselceller ganske ligedan 

 som Endeknoppen, altsaa ligesom om Fortsatsen var i Begreb 

 med at dele sig i to og udvikle sig til en Form lignende til 

 den folgende eller anden af Gegenbaur beskrevne Form. Denne 

 sidste er ganske som af ham afbildet (1. c. Fig. S); jeg fandt 

 hos denne altid tæt ovenfor Midten af den forste Deling en 

 stærkt ioinefaldende og langt fremragende conisk Knude fyldt 

 med mörkebrune Pigmentkugler. Af det tredie Slags af Ge- 

 genbaur beskrevne Nesselkuopper (1. c. Fig. 9) saae jeg kun 

 nogle faa hos et eneste Exemplar. 



Ikke sjelden fandtes en dræbt liden Fisk, hyppigst den 

 mærkværdige lille Traehelibranchus typicus Cocco, indeni eller 

 formedelst dens betydeligere Störreise oftest med sin ene Halv- 

 deel ragende frem udenfor Mundingen af de da overordentlig 

 stærkt ud\"idede Polyper (Suerör). 



Da Rhizophysa, som man seer, saaledes paafaldende af- 

 viger fra alle andre Physophorider ved Mangelen af Svömme- 

 klokker, Fölere og Dækblade, altsaa ved dens meget simplere 

 Bygning, er det vistnok naturligt med Leuckart at opstille 

 den som Typus for en særegen Familie: Rhizophysidæ. 



70. Hippopodius gleb a Leuck. (Gleba hippopus Forsk. 

 = H. neapolitanus Köllik.). 



Almindelig saavel ved Neapel som Messina. 



71. Vogtia pentacantha Köllik. 



Ved Messina, sjelden. Svömmesöilen liar ganske den 

 .samme Form som hos Hippopodius gleba, altsaa bredere end 



