Middelhavets Littoral-Fauna. 9 



simplere Nesselknopper og forst senere lade tolge hine större 

 og tuldkomnere Apparater. 



68. Forskålia ophiura (Stephanomia) delle Chiaje, 

 Leuck. 



Ikke sjelden ved Messina og Neapel, hvor den af Fi- 

 skerne benævnes „pinie di mare." Svömmesöilens Axe er som 

 Kölliker at'bilder den hos sin F. Edwardsii, hvilken jeg ikke 

 mod Leuckart kan ansee tor en forskjellig Art, lige, ikke 

 spiraldreiet, som Leuckart (1. c. pag. 340) paastaaer den skal 

 være hos alle Arter af denne Slægt. Svömmeklokkerne ere 

 stærkt sammentrykte ovenfra nedad; deres kileformige Basis, 

 som er uden Udsnit, er meget længere end Köliiker (1. c. Tab. 

 2 Fig. 6) af bilder dem, og ganske som Leuckarts Figur (I. c. 

 Tab. 13 Fig. 19). De have en orangeguul rund Pigmentplet 

 tæt ved Svommesækkens Munding, saaledes som Köliiker an- 

 giver (}. c. Tab. 2 Fig. 5, b, g), men derimod ingen saadan 

 som hos F. contorta Edw., Leuck., hvor den lindes i Kappens 

 Substants nær ved Svommesækkens Bund. Luftsækken har 

 en rödbrun Pigmentplet paa dens överste Ende. 



69. K h iz op hy s a fil if or mis (Physophora) Forsk. 

 Ved Messina, temmelig sjelden. Denne mærkværdige 



Form, som af Gegenbaur udförlig er beskrevet, har virkelig 

 ingen Svömmeklokker, ikke engang Spor af saadanne under 

 Luftsækken, hvor man dog hos andre Physophorider altid 

 tinder unge fremspirende, om end de gamle ere gaaet tabte. 

 Luftsækken er uforholdsmæssig stor, med en rödbrun Pigment- 

 plet paa Toppen; Tilstedeværelsen af de af Gegenbaur iagt- 

 tagne mærkværdige blindtarmlignende eller fingerförmige Ved- 

 hæng paa dens indvendige Duplicatur kan jeg fuldstændig be- 

 kræfte. 



Hos de undersögte Exemplarer fandtes altid 2 Slags 

 Nesselknopper, nemlig den af Gegenbaur beskrevne förste 



