Middelhavets Littoral-Fauna. 63 



5 anförte Forskjelligheder existero ikke, meu beroe kun paa, 

 at hart bar sammeiilignet yngre Individuel- at S. purpureus, 

 som jeg bavde sendt bam, med udvuxne Exemplarer af S. 

 meridionalis. Hos saadanne yngre forbolder det sig ganske 

 rigtigt som af barn antort, men bos de udvoxne finder der i 

 disse Henseender ingen Afvigelser Sted. Hvad endelig den af 

 Pbilippi under Nr. 3 anförte Forskjel angaaer, da træffer man 

 ogsaa bos den nordiske S. purpureus undertiden Exemplarer, 

 som vise Skallen fra Apex til Anus noget tagformig sammen- 

 trykt eller næsten kjöldannet, skjöndt oftest i ringere Grad 

 end bos S. meridionalis, bvorimod man af denne sidste igjen 

 finder enkelte Exemplarer (saaledes det ene af mine), bvor 

 denne Damielse næsten er umærkelig. 



Dog, den mest paafaldende Forskjel mellem begge Arter, 

 som af Pbilippi er overseet, men af Agassiz og Desor (1. c. 

 pag. 6) bemærket, bestaaer i Skallens langt större Convexitet 

 eller Hvælving af Rygsiden bos S. meridionalis (tbi Bugsiden 

 er flad bos begge Arter). Dette kan skjönnes af folgende Ud- 

 maalinger af to næsten lige store Exemplarer af begge Arter: 

 Spatangus meridionalis-.Længden 4'', Bredden 374 S Höiden 2". 



— purpureus: — 4V8", — 4", — P/g'' 

 Endelig kan bertil föies, at Munden bos S. meridionalis ligger 

 noget léengere foran end bos S. purpureus, bvoraf fölger, at 

 xlrea postoralis bos den förste bliver saameget længere end 

 bos den sidste. 



Paa Piggene af S. meridionalis fandt jeg flere Exempla- 

 rer af en Montacuta fæstede, som syntes at være identisk med 

 den bekj endte paa Piggene af S. purpureus parasitisk levende 

 Montacuta substriata (Ligula) Mont., som bidtil ikke er fundet 

 sydligere end ved England. 



Sluttelig vedföies folgende Diagnose af den middelbavske 

 Art: 



