Middelhavets Littoral-Fauna. 71 



hverandre staaeade Tværstykker (Fig. 34) af ganske lignende 

 Form som hos C. syracusana, men mere spæde og altid noget 

 bueformig krummede; meget sjeldent udgaaer en Fortsats fra 

 deres Midte i en ret Vinkel, saa at de derved blive trebenede. 

 Enderne ere gjennemborede med smaa Huller, sjeldent Midt- 

 delen, nemlig kun paa de nærmest ved Sueskivens Rand be- 

 liggende Kalk stykker (Vig. 35) og da kun med et eneste stort 

 Hul. Sueskiven har en ufuldstændig Kalkplade, som bestaaer 

 af et lidet uregelmæssigt Næt af tynde Bjælker, der danne 

 store runde eller polygonale Masker. 



Jeg tilfoier folgende Diagnose ai denne Art : 



Cucumaria Dicquemarii. 



Corpore fusiformi albido maculis numerosis fusco-cinereis 

 minimis et majoribus fuscis sparsis ; cute coriacea molli glabra; 

 pedibus cylindricis, retractilibus, luteo-albis, in ambulacris tri- 

 bus, qvæ magis • approximata sunt, in seriebus irregularibus 3 

 — 4, et in duobus ambulacris magis distantibu« in seriebus 2 

 — 3 dispositis. Cutis minus dense tegitur laminis calcareis 

 ellipticis, crassis, nodosis (nodulis conicis, ad alteram extremi- 

 tatem laminæ sæpius bifidis), foraminibus in qvincuncem dis- 

 positis æqvalibus parvis pertusis. Corpuscula in strato cutis 

 exteriori absunt aut prorsus rudimentaria sunt. 



Tab. 1. Fig. 30 — 35 viser Hudstructuren hos Cucumaria 

 Diquemarii. Fig. 30 — 32. Kalkplader i Kroppens Hud, 200 

 Gange forstörrede. — Fig. 30 og 31. De sædvanlige Plader. 

 — Fig. 32. En mindre Plade. — Fig. 33. Kalkstykker af det 

 ydre Hudlag, 270 Gange forstörrede. — Fig. 34. Kalkstyk- 

 ker i Föddernes Sider, og Fig. 35 saadanne ved F ödd ernes 

 Ende tæt ved Sueskivens Rand. 



44. Cucumjaria te r ges tina Sårs, nov. spee. (Tab. 1 

 & 2. Fig. 36—40). 



Medens de 3 foregaaende Arter udmærke sig ved en blöd 



