Middelhavets Litloral-Fauna. 75 



og mindrp stump paa den forreste Ende, og ligeledes noget S 

 förmig kriiminet i dens bågeste Halvdeel. Karven var hos de 

 str)rste Exemplarer mörk bisterbrun, hos de mindre rustbrun 

 (efter Risso ..gröngraa, Bugen blegere"), og lysere paa den 

 ene Side (Bugsiden?), nemlig paa den 'convexe eller udadböiede 

 Side af Kroppens Curvatur. — Fodderne ere talrigere og me- 

 get mindre end hos C. tergestina, conisk tilspidsede, ikke ret- 

 ractile, med liden Sueskive; de danne 2 tætte Rader i hver 

 af de 5 Ambulacrer. 



Kroppens Hud er tæt belagt med lignende Skjæl eller 

 glatte Kalkplader som hos C. tergestina, men flere Gange 

 mindre (Fig. 41), af en mere rundagtig eller oval Form med 

 uregelmæssig bugtet Rand, og gjennemboerede med runde 

 Huller, af hvilke 2 g^jerne ere meget större end de övrige. Kun 

 meget sjeldent bemærkedes enkelte större og mere langstrakte 

 Plader (Fig. 42), halvt saa store som hos C. tergestina, og 

 med omtrent ligestore Huller i Qvincunx. — Ogsaa Födder- 

 nes Sider ere tæt belagte med samme Slags Kalkplader som 

 paa Kroppen. 



I det tynde pigmenterede Hudlag, sqm udvendig overtræk- 

 ker Kroppens og Föddernes Kalkplader, ligge mangfoldige (dog 

 mindre talrige end hos C doliolum og C. tergestina) meget 

 smaa Kal k stykker (Fig. 43). af en næsten kuglerund eller ret- 

 tere sagt meget stærkt hvælvet Kuppelform. De radierende 

 Bjælker ere her mindre udprægede, og det kun hos yngre 

 Kalkstykker; hos ældre bestaaer Kuppelen af et uregelmæssigt 

 Næt af smale Bjælker, adskilt'^ fra hverandre ved rundagtigp 

 Huller, som blive mindre imod Kuppelens nedre aabne Ende, 

 rundtom hvilken man bemærker meget smaa kort-cylindriske 

 Fortsatser. 



I Huden af de graagule, med mörkebrunt plettede Ten- 



