130 Chr. Hansteen. 



en Periode af IP/g Aar, og at Minimum af Solflekkerne er 

 indtruffet i Aarene 1811, 1822, 1833 og 1844, hvilke Tids- 

 punkter nær falde sammen med ovenstaaende. General Sabine 

 havde tidligere, ved at behandle lagttagelserne paa de magne- 

 tiske Observatorier i de brittiske Colonier, bemærket, at de 

 uregelmæssige Perturbationer i de magnetiske Phænomener 

 saavel i Toronto (Canada) som i Hobarton (Nyholland) toge 

 mærkeligt til fra 1843 til 1848; og da han af Humboldts 

 Kosmos blev bekjendt med Schwabes lagttagelse af Solplet- 

 ternes forskjellige Mængde -i forskjellige Aar, blev han op- 

 mærksom paa, at de ogsaa havde et Minimum i 1843 og et 

 Maximum i 1848, hvoraf han formodede en causal Forbindelse 

 imellem begge Phænomener*). Lamont har af de daglige 

 Oscillationer af Declinationsnaalen i München fra 1841 til 

 1850, sammenlignede med lignende i Göttingen fra 1835 til 

 1841, fundet en periodisk Variation med en Periode af lOVa 

 Aar**). Men Wolf har viist, at en Periode af IIVq Aar 

 slutter sig nærmere til Observationerne, og giver mindre Dif- 

 ferentser imellem Observation og Formel. 



Jeg forsögte derfor, om de ovenanförte reducerede Incli- 

 nationer / ogsaa kunde tilfredsstilles ved en Formel, som for- 

 udsætter en Periode af 11 Yg Aar, og fandt folgende: 

 III) /= 72« 9'678 + 2'2188 S in [32^,400 (t — 1826,127)]. 

 Denne Formel giver folgende beregnede Værdier, og deres 

 DifFerentser /\ fra de af Observationen udledede /. 



*) „Results obtained at the Britlish colonial magnetic observatories", 

 by Col. Edward Sabine, foredraget i Naturforskermödet i Liverpool 

 25 Sept. 1854. 

 **) Poggendorffs Annalen 24ster Band, S. 5T2— 582. 



