Nogle diamagnetiske Forsög. 143 



§2. 



Det fremgaar af den foregaaende Beskrivelse, at man, 

 naar — som ved de folgende Forsög stedse skede — den po- 

 sitive Ström træder ind ved /, til Venstre har en vertikal 

 Magnet med Sydpolen nedad og Nordpolen opad, til Höire en 

 med omvendt rettede Poler. Dersom den horizontale Magnet- 

 naal med sine Poler befinder sig i Höide med Spiralernes 

 Midte, altsaa med de vertikale Magneters neutrale Zoner, saa 

 kunne disse sidste i og for sig ingen bevægende Kraft udöve 

 paa Magnetnaalen enten i horizontal eller i vertikal Retning, 

 og heri indtræder ingen Forandring, om der end inde i Spi- 

 ralerne befinder sig Wismuthstave, forudsat, at Stavenes og 

 Spiralernes Midte falde sammen. Da imidlertid en saa fuld- 

 kommen Symmetri som den her antagne er practisk umulig, 

 saa vil altid Naalen ved Spiralernes Indflydelse gjöre et Ud- 

 slag til den ene eller anden Side, — foråt ophæve denne Ind- 

 flydelse kan man lade Strömmen, förend den træder ind i 

 Apparatet, gjennemlöbe en Kobbertraadrulle (HjælperuUen), — 

 ved at fjerne denne fra eller nærme den til Spiralerne med 

 dens ene eller anden Ende vendt mod disse har man det i 

 sin Magt at lade den i forskjellig Retning og Grad indvirke 

 paa Naalen, og man kan let bringe det derhen, at dens Virk- 

 somhed netop ophæver den i Usymmetrien liggende afböiende 

 Kraft, og at altsaa Naalen beholder samme Ligevægtsstilliug, 

 enten Strömmen gaar igjennem Spiralerne eller ikke. 



Ved de folgende Forsög var HjælperuUen anbragt paa en 

 Hylde til Venstre for Apparatet i Höide med Magnetnaalen, 

 mod hvilken den vendte sin Sydende. HjælperuUen laa ved 

 sin egen Tyngde tilstrækkelig fast i en i Hylden udskaaret 

 cylindrisk Rende, der var forsynet med en Skala, henad hvil- 

 ken Rullen kunde forskydes. 



