Nogle diamagnetiske Forsög. 187 



eller, naar man istedetfor Volumet indsætter Massen (m) og 

 kalder Wismuthens specifike Vægt q, 



8,019865. I = — -. m X. 

 Q 



X afhænger af de i § 1 for det diamagnetiske Apparats 

 Spiraler angivne Dimensioner, — Spiralerne ere 501'"'" lange 

 og indeholde 454 Vindinger med en midlere Radius lig 15,1'""'. 

 Sættes Strömstyrken lig 1, saa har man efter § 3, naar man 

 for X tager den for Spiralens Midte gyldige Maximumsværdi K': 

 _ 271. 454 



"" V250,52 4-15,12| 

 Indsættes denne Værdi for Ä og sættes efter § 24 ;?2 ud- 

 trykt i Milligram lig 474000, saa har man: 



— = 0,0000014885. 

 Q 



Dette er altsaa det magnetiske Moment, som en Masse- 

 enhed Wismuth eier, naar den paavirkes af en Kraftenhed. 

 Denne Störreise er udtrykt i Gaussiske Enheder og lader sig 

 tolgelig umiddelbart sammenligne med Jordmagnetismens Stör- 

 reise, — den lader sig ogsaa sammenligne med den af Weber 

 fundne Værdi for den af en Kraftenhed i en Masseenhed Jern 

 frembragte Magnetisme: 5,6074. 



Herefter er da Jordmagnetismen 3,8 Millioner Gange 

 större end Wismuthmagnetismen. 



Efter denne Bestemmelse af Wismuthmagnetismen er den 

 1,5 Gange mindre end den af Weber for samme fundne Værdi*). 



§37. 

 Det maa bemærkes, at det er meget vanskeligt at be- 

 holde Wismuth aldeles frit for Jern; de til disse Forsög an- 



*) Weber. Elektrodynamische Maassbestimmungen, insbesondere über 

 Diamagnetismus. 



