Om de erratiske Phænomener. 237 



I Egnen rundt om Ljusnedal vare mine Undersögelser paa 

 et Par ubetydelige lagttagelser nær frugteslöse. I Dalbunden 

 nordligt ved Funnäsdalsjö saaes en mod Syd tilrundet Qvarts- 

 klippe med grove Furer omtrent i den 8de Time. I Nord for 

 Qvarnströmmen tandt jeg i Ljusnas Elvleie flere Rifler, rigtig- 

 nok af et usædvanligt Udseende, men indbyrdes parallele og 

 rimeligviis henhörende til f^riktionsphænomenerne; deres Strög 

 var V. 9J. Men forresten vare ingen tydelige Mærker efter 

 Afskuring at opdage hverken i Dalbunden eller paa de över- 

 ste Holder Funnäsdalsberg (32190 og Annåfjeld (4145'). Jeg 

 vendte mig derfor mod Nord. Halvöens centrale Glimmer- 

 skifere, som optræde her, og som i Regelen pleie at have 

 vedligeholdt Mærkerne saa udmærket tydelige, ere paa begge 

 Sider af Ljusna stærkt medtagne af Forvitring og derhos hyp- 

 pigen bedækkede. 1 hele det Ljusnedalske Grubefeldt, hvor 

 dog forholdsviis mange Punkter findes blottede, lykkedes det 

 kun paa et eneste Sted, paa Plateauranden ligeoverfor Ra- 

 mundsberg, at opdage nogle polerede Fläder paa et Qvartsleie 

 med Tegn til, at Bevægelsen her er foregaaet mod V. 7; selv 

 paa Toppen af Mittå-Klep Intet uden horizontal Glimmerski- 

 fer med aldeles destrueret Overflade. Meilern Ljusna og Rigs- 

 grændsen paa denne Bredde fandt jeg derimod i et temmelig 

 höit Niveau og i god Situation saa tydelige Striber, at dog 

 ingen betydelig Lakune fremkommer i Rækken af sikre Ob- 

 servationer. Paa Höitjeldet vestligt op for Soen Skjenorn er 

 nemlig Stribeströget særdeles tydeligt udpræget mod V. 6|, 

 længere vestligt og i Syd for Langbratsjö mod V. 6f, og ved 

 Tanna i Ost for Glan mod V. 6f. 



Det var dernæst först i Höifjeldene om Ljusnas Kilder, 

 at jeg fik nogen Observation. Sydligt under den vestlige 



