238 I C. Hörbye. 



Ljusne-Stöt*) og i omtrent 3500 Föds Höide löbe Striberne 

 omtrent parallelt med Fj eldtiden mod Syd 5f, et Strög, som 

 her dog maaskee kun er bestemt ved den nærliggende Fj eld- 

 sides Beliggenlied. Paa den östlige og höieste (5136') af Ljus- 

 ne-Stöterne findes ingen Friktionsmærker; först midt nede 

 paa dens östlige Afhæng seer man to Sæt af Striber, de fle- 

 ste strygende i hor. lOf , færre i hor. If. Noget længere mod 

 Syd nede paa samme Fjeldside saa jeg grovere Furer i hor. 

 llf. Sikre Stödsider vare her ikke at finde. Det ligger vel 

 nærmest at forklare de anförte Forskjelligheder i Stribernes 

 Retning ved at antage, at Friktionsmaterialet er ligesom deelt 

 i to forskjellige Grene ved at stöde sammen med den kolos- 

 sale Fjeldmasse, der danner Ljusne-Stöterne, og at en Deel 

 tog Veien söndenom (S. 5f), en anden östenom Stöterne. 

 Thi at Mærkerne i hor. 1| skulde höre til det af Durocher 

 iagttagne System af Striber med et lignende Strög i Jämt- 

 land, og at de altsaa skulde være indfurede i Klippen ved en 

 Bevægelse fra Nord mod Syd, savner jeg al Grund til at 

 antage. 



En god Fjerdingvei i Vest til Syd for Nesjöen observe- 

 redes paa poleret Klippe meget fine Striber mod V. 8|, 9 og 

 nærmere Nesjöen mod V. 8J. Disse Mærker fandtes altsaa 

 nær Vanddelet meil em det svenske og norske Vasdrag og i 

 mere end 3000 Fods Höide; Nesjöens Höide over Havet be- 

 stemtes, nemlig til 3033', som sammenholdt med en Maaling 

 fra et tidligere Aar (3081') giver Middeltallet 3057 Fod. 



■^) I Norffc kaldes Fjeld et „Ljusne-Voln," da det seet fra Vest ins^en- 

 lunde er steilt, men viser en teinmelijf afrundet, bredt hvælvet 

 Form, Seer man derimod Fjeldct fra Syd eller Sydöst, vil man 

 finde Benævnclsen „Ljusne-Stöt" fnldUotnmen berettijjet, et Navn, 

 som Svenskerne forövri<rt undertiden oijsan tillæc^ffe Ilaftbor-Stöten 

 paa Rio^sj]rr{pndsen. 



