240 I. C. Hörbye. 



tjeld til Lindören findes saaledes syv af disse större Aabnin- 

 ger, hvoraf en, nemlig Store Lindören*), endog skal have næ- 

 sten en svensk Mils Længde og gjennemsætter Fjeldmassen 

 fra dens Överste lige ned til dens synlige Basis. Til hver 

 Dör förer en lang, bred Bugt ind i Fjeldet, begrændset til 

 begge Sider af langt udskydende Fjeldskaft; paa disse frem- 

 springende, næsformige „Skaft" er det, at Friktionsphæno- 

 menerne især findes, og paa Grund af det Ensartede i Situa- 

 tionen have ogsaa disse Phænomener Meget tilfælles paa de 

 forskjellige Punkter. I det Indre af Passene derimod findes 

 kun sjelden Spoer af Friktionen; deres Bund er nemlig fuld 

 af löse Bedækninger, der i de störste af dem danne en aldeles 

 jævn Flade, og deres steile Sider — i Regelen vertikale Grön- 

 steensmasser — frembyde nu ikke længere de samme Yder- 

 flader som paa Friktionens Tid, idet större og mindre Masser 

 af dem ideligt aflöses og styrte ned; i Lindörene horer man 

 saaledes næsten uafbrudt Skrald af de nedfaldende Stene. 



Paa Reisen hen til disse Fjelde gjordes kun faa lagtta- 

 geiser. Nordöst for Axhögarne, ikke langt fra Lapkoierne 

 ved Elven Skjærka, saa jeg paa flere Steder Spoer af korte 

 og brede, næsten udslidte Erosionsflækker, hvis Retning om- 

 trentligen kunde bestemmes til V. 7|; de fandtes paa Bjerg- 

 koller, kjendeligen afrundede mod Ost. Paa frit liggende Hol- 

 der vestligt op fra Viksjö findes Overflod af Striber mellem 

 V. 7 og 8. Paa Fjeldhöiden Knallen, nærmere Ljunga, ned- 

 adgaaende Ridser mod V. 7J og 7f. 



Paa Hus-Volas sydlige Side, i Öst for Ljunga, fandtes 

 tbrst horizontale Striber paa en vertikal Fjeldvæg, der vender 



*) Saa kaldet lordi „Linen", d. e. Grændsen mod Jämtland er lagt 

 her. üet feilagtige Navn „Lundör" er fra ældre Karter bibeholdt 

 paa de nyere. 



