252 I. C. Hörbye. 



frem gjennem Fordybningen nordligt ved Vigelen, og den for- 

 tjener at sees, fordi den er saaledes afskuret, at den efter sin 

 hele Længde danner en udmærket Typus for en vel udpræget 

 „Stödside". Foruden den Mængde Striber mod V. 6f, hvor- 

 med Kuppens Östside er bedækket, findes her ogsaa Furer af 

 sjelden Skjönhed; de have Haandsbredde med tilsvarende 

 Dybde og vise desuden den for Furerne charakteristiske Man- 

 gel af skarpe og parallele Begrændsninger, idet de furende 

 Klippeblokke have aflost Smaasplinter af den bladige Bjerg- 

 art overalt langs Furernes Kanter. Mellem Furerne og de 

 almindelige Striber finder man vistnok fleresteds Overgangsled, 

 saa det er antageligt, at disse to Slags Mærker have en i det 

 Væsentlige ensartet Oprindelse; men mellem Furerne og det 

 andet Slags Mærker med betydelige Dimensoner, de saakaldte 

 Kanaler eller Render, er dog Forskjellen stor nok til at be- 

 rettige til at adskille dem skarpt fra hinanden. Kanalerne 

 ere regelmæssige, af betydelig Længde, zirligt udslebne og po- 

 lerede, og bære i det Hele Præget af et långvarigt og om- 

 hyggeligt Arbeide. Furerne ere derimod mere raat udhugne, 

 mangle al Politur, ja det Indre af dem er endog ru og kornigt 

 ligesom deres begrændsende Omrids ujævne og splintrige; Alt 

 tyder hen paa, at de ingenlunde ere indslebne i Klippen ved 

 langvarig Gnidning eller Poleren, men heller opbrudte i den 

 eller ligesom opplöiede ved et eneste voldsomt Chok. — Af 

 de polerede Render findes forövrigt ingen paa Skaldhougen. 



Idet jeg fra Os under Hummelfjeld rykkede længere mod Vest 

 stævnede jeg lige paa Forelv-Haagn, beliggende paa Grændsen 

 mellem Trondhjems og Christiania Stift i en ypperlig Situa- 

 tion og dominerende alle sine Omgivelser. 



Fra Stationen Os seer man mod Syd „Steen-Kletten", en 

 liden temmelig isoleret Kuppe, netop hoi nok til at rage op 

 over Skoven, afrundet og fri for Bedækninger, og jeg blev 



