Om de erratiske Phænomener. 25S 



være indgravede fra Öst og Sydöst; især et Punkt nordligt 

 ved Stubsjö samt et östligt nede paa Rödalshögden tale meget 

 for denne Mening, skjönt aldeles afgjörende fandt jeg ikke 

 Forholdene paa noget Sted. Vistnok kan det ikke negtes, at 

 det kun synes lidet sandsynligt, at Friktionsbevægelsen skulde 

 have havt en saadan Retning, og Ingen vil vel uden sikre 

 Data letteligen bestemme sig for den Antagelse, at de erratiske 

 Masser ere gaaede opad Bakke fra Dalene Tonsæt og Qvikne 

 mod de större Holder paa Dovre i Egnen ved Gierne. Imid- 

 lertid kan hertil först i xA.lmindelighed bemærkes, at der gives 

 flere aldeles sikre Beviser for, at denne Bevægelse paa sine 

 Steder virkelig er foregaaet mod Terrænets Hældning paa 

 store Strækninger, hvilket især har været Tilfældet paa 

 Dovre; dernæst synes ogsaa Forholdene paa Fjeldstrækningen 

 Holtet i Nord for Qvikne at tyde hen paa en stedfunden Be- 

 vægelse fra den sydlige Himmelegn, ligesom Durocher angiver 

 en saadan Retning vestligere paa Dovre; og endelig hvad 

 specielt vor Strækning angaaer, bemærker den nævnte Obser- 

 vator netop om Foldalen, at det er den nordlige Dalside, som 

 har modtaget og bevaret Mærkerne af de fra Syd kommende 

 Masser. Sydligt ved Randen af Foldalen saa ogsaa jeg Blok- 

 kene af en Serpentinkuppe, som anstaaer her, at være slængte 

 langt ud mod Nord fra deres Leiested. Ere na virkelig Frik- 

 tionsmasserne flyttede mod Nord eller Nordvest paa alle de 

 omtalte Steder, saa kunne de heller ikke havt nogen anden 

 Retning paa den Strækning mellem Qvikne og Foldalen, som 

 jeg bereiste; men fremtidige lagttagelser, især fra Gierne, 

 maae dog afventes, för Spörgsmaalet kan bringes paa det 

 Rene. 



Det var at vente, at man i Egnen söndenfor Foldalen 

 maatte finde Mærker henhörende til det store Stribesystem, 

 som er det herskende næsten overalt i Landets sydlige Deel. 



