Om de erratiske Phænoiuener. 259 



dein finder man paa Bieden af Röros, mod Syd naae de neppe 

 Söen Rogen. Hvad deres oprindelige Leiested angaaer, saa 

 har jeg paa et andet Sted angivet, at jeg har fandet en lig- 

 nende Bj ergart anstaaende paa den vestlige Grændse af saa- 

 vel Vigelens som Skarsfjeldenes Granitfeldt; paa denne Reise 

 faudt jeg samme Bjergart ogsaa östligt under Vigelen, stry- 

 gende forbi Mahnagens Nordende formodentlig lige til Valan 

 (d. e. Volerne) sydligt for Tänäen, hvor den i Skoven nord- 

 ligt for Valan dukker op af Terrænet i Form af smaa skål- 

 dede Kupper. Mærkeligt nok fandt jeg en Steen af denne 

 Art paa Brat-Rien i omtrent 4000 Fods Höide over Havet. 

 Ligesom Bjergarten saaledes er funden anstaaende paa begge 

 Sider af Rigsgrændsen, saaledes findes ogsaa de löse Blokke 

 af den saavel paa svensk som paa norsk Side, men medens 

 de paa svensk Side aldeles ikke ere talrige, ere de derimod 

 i Vest for Rigsgrændsen, f. Ex. om Brækken, tilstede i uhyre 

 Mængde, og de findes endnu tre Mile inde i Norge i ikke 

 ringe Antal. Ogsaa Udbredelsen af disse Blokke bevise 

 altsaa paa det Tydeligste en Blokkevandring mod den vest- 

 lige eller nordvestlige Kant, og i det Hele taget træffer man 

 ikke letteligen nogen anden Egn, hvor en Samling af eien- 

 dommeligt udprægede, ledende Bjergarter saa sikkert viser os 

 Spoeret af Blokkevandringen, som netop Strækningen sydligt 

 ved Söen Aursuen. 



Intetsteds i de Dele af Sverige, som jeg besögte paa 

 denne Reise, saa jeg noget Brudstykke af Bjergarter, som 

 med Grund kunde antages at hidröre fra „Urformationen" i 

 Syd eller Öst. . Denne Bemærkning har sin Betydning for 

 Spörgsmaalet om, hvorlangt Rullestenene ere transporterede 

 fra deres Leiesteder; jeg har i denne Henseende Data, der 

 synes at tyde hen paa, at idetmindste den erratiske Bevæ- 

 gelse mod Nordvest i denne Deel af Halvöen kun undtagel- 



