280 Peter Waage. 



mere bleven bearbejdet som et Haandværk end som Videnskab, 

 mere studeret for at opnaa visse praktiske Øjemed end for dens 

 egen Skyld. Især var det to Retninger, som för den Tid havde 

 gjort sig gjældende, — forst den alkemistiske og siden den iatro- 

 kemiske. Alkemisternes Stræben gik ud paa at gjore Guid og 

 alle deres Anskuelser og Arbejder pegede mod dette Maal. 

 latrokemikernes Retning gik ud paa ved Kemiens Hjælp at kunne 

 helbrede alle Sygdomme. De allerede vundne Erfaringer be- 

 nyttede de i dette, Øjemed, og naar de gik paa Opdagelser, havde 

 de det samme Maal for Øje; Alt skulde formes til Lægemidler, 

 om Stoffernes egentlige Natur og Sammenhæng indbyrdes be- 

 kymrede de sig ikke synderligt. 



Irlænderen Boyle (f 1691) var maaske den Første, som 

 søgte at frigjøre Kemien fra saadanne Tendentser. Han satte 

 sig som Maal at studere Naturkræfterne, og med fuld Bevidst- 

 hed om Sandheden af den for al naturvidenskabelig Gransken 

 saa overordentlig vigtige Sætning, at Experimentet maa danne 

 Grundvolden og Udgangspunktet for enhver Forskning paa dette 

 Felt, var han istand til at nedlægge mangen vigtig og rigtig 

 Observation i Kemiens Annaler, om han end ikke selv, men først 

 en senere Fremtid kunde tyde dem paa rette Maade. Boy les 

 Retning blev snart frugtbar for Kemiens Udvikling. Allerede 

 hans nærmeste Efterfølgere gjorde Forsøg paa at sammenfatte 

 en hel Del Kjendsgjerningcr under et almindeligt Synspunkt, — 

 de forste Forsog paa at ordne de kemiske Data til et videnska- 

 beligt System. Den vigtigste og den mest udviklede af disse 

 Theorier gjaldt Forbrændningen. Allerede antydet af Flere fandt 

 den i Tydskeren Stahl (f 1734) sin kraftigste Forkjæmper og 

 Udvikler. 



Stahl lærte, at alle brændbare Legemer indeholdt en fæl- 

 les Bestanddel, Phlogiston, der betingede deres Brændbarhed 

 saaledes, at jo mere Phlogiston det indeholdt, desto lettere brænd- 



