De surstoffioîdige Syreradikalers Theori. 293 



stoffet men aldrig Surstoffet har en Koefficient, der er et iilige 

 Tal, saa maa man være berettiget til at nære Tvivl, om de 

 Formler i den uorganiske Kemi, hvori der forekommer et ulige 

 (ueffent) Antal Surstofatomer, virkelig betegne et Molekyl af 

 Forbindelsen. 



Hvad vi have anfört om Surstof gjælder ogsaa, ja maaske 

 med cndnu större Sikkerhed om Kulstoffet. Man kjender 

 ingen organisk Forbindelse med et ulige Antal Kulstofatomer, 

 og naar man betænker, at i de utallige Reaktioner i den or- 

 ganiske Kemi, hvori Kulsyren optræder enten som Kompositions- 

 produkt eller som Dekompositionsprodukt, dette altid sker som 

 C2O4 eller nC204, saa har man ogsaa her den kraftigste Op- 

 fordring til at fastsætte Kulstoffets Atomvægt til 12. 



Om vi af Svovl- (Selen- & Tellur-) ï'orbindelsernes Re- 

 lationer til Surstofforbindelsernc slutte, at Svovlets og Surstof- 

 fets Atomvægter forholde sig til hinanden som 2:1, og som 

 Folge heraf fordoble Svovlets Atomvægt fra 16 til 32, saa ville 

 ogsaa de, rigtignok temmelig faa med Sikkerhed kjendte organi- 

 ske svovlholdige Forbindelser give os Medhold heri; thi man 

 kjender ikke med Sikkerhed nogen organisk Forbindelse med et 

 ulige Antal Svovlatomer (S "=^ 16). 



Det horer ikke hid for hvert enkelt Element at anfore, 

 hvorledes man af deres Forbindelser har sluttet sig til de nu 

 brugelige Atomvægter. Vi ville her kun behandle nogle Punk- 

 ter, hvori nærværende Thcori forer til Resultater, der ere væsent- 

 lig forskjellige fra de almindeligt gjældende. 



Sesquioxyderne og Oxyderne RO.^ & R,jO. 



Naar vi tinder, at 99 Vægtsdele Platin i Platinoxyd op- 

 træder med dobbelt saa stor kemisk Værdi som den samme 

 Mængde Platin i Platinoxydul; naar den samme Elektricitets- 



